ZÁPAS o duši  164 149 S O L I D E O G L O R I A – J E D I N Ě B O H U B U Ď S L Á V A

J A R O 2 0 2 5 , R O Č N Í K 3 6

Deo Deo Deo Soli Soli Soli Gloria Gloria Gloria

S O L I D E O G L O R I A – J E D I N Ě B O H U B U Ď S L Á V A

Sola Scriptura – Jedině Písmo, Sola Fide – Jedině vírou, Sola Gratia – Jedině milostí,

Solus Christus – Jedině Kristus, Soli Deo Gloria – Jedině Bohu sláva

W W W . R E F O R M A C E . C Z

OBSAH Korespondenční adresa: Spolek Reformace.cz,

Žandov 85, 403 39 Chlumec

01 Úvodník (+420) 472 741 623 zapasodusi @ gmail.com 04 Soli Deo Gloria je vyvrcholením

předchozích 4 Solas

08 To nejlepší pro Jeho slávu Děkujeme za vaše dobrovolné

příspěvky, které můžete poslat přilo-

10 Spokojenost (1. část) ženou složenkou nebo bankovním převodem na číslo účtu:

15 Jen Bohu patří sláva 2600196560/2010 (ČR)

20 Jak jsme hospodařili v roce 2024 SK1083300000002600196560 (SK)

22 Od zákona k milosti Platba pomocí QR kódu

26 Jaké jsou a jaké mají být cíle Přihlaste se přes smartbanking ke

křesťanů? QR kódem. Po načtení kódu se Vám svému účtu a zvolte možnost platby

30 Umělá inteligence – křesťanův vygeneruje platební příkaz, zvolte výši pří- příbalový leták spěvku, platební pří-

35 Veškeré Písmo je Bohem vydechnuté kaz pak odešlete na účet Reformace.cz.

36 Střípky poznání Krista

39 Věcné varování od prvních křesťanů

41 Premileniálně-dispenzační pohled na

Zjevení 20 (2. část)

45 Dar nade všechny dary NAVŠTIVTE YOUTUBE

KANÁL POUTNÍKOVY

ČETBY S RECENZEMI

Čtvrtletník Zápas o duši vydává Spolek Reformace.cz, KNIH! Žandov 85, 403 39 Chlumec, IČ 41605012, pod evidenčním číslem MK ČR E 11180. Číslo 164 vyšlo 24. 3. 2025.

Odpovědný redaktor: Jan Suchý

Redakční rada: Milan Bulák, Roman Klusák, Radim Světlík,

Julie Petrecká, Iva Suchá

Sazba: Anna Ali Brejšová

Titulní grafika: Anna Ali Brejšová

Tisk: Grafotechna plus, s. r. o., Lýskova 1594/33,

155 00 Praha 13 – Stodůlky

ISSN 1804-2880 (print), ISSN 2336-8330 (online) @ POUTNIKOVACETBA93

Neprodejné.

ÚVODNÍ SLOVO

Proto i my děkujeme Bohu neustále, že jste od nás přijali slovo Boží zvěsti ne jako slovo lidské, ale jako slovo Boží, jímž skutečně jest. Vždyť také projevuje svou sílu ve vás, kteří věříte. (1Te 2,13)

Pokoj vám, milí čtenáři Zápasu o duši, apoštol Pavel se svými spolupracovníky procházeli mnohou tísní při šíření evange-lia. Ale Pán Bůh své věrné povzbuzuje. Ne naše síla, ale moc Boží mění lidská srdce. Na nás je růst v porozumění Slovu, abychom je věrně šířili. A ono přinese ovoce – ti, kteří poslechnou volání k pokání a víře v Krista, zakusí sílu Božího slova ve svém životě. Máme životodárné povolání!

Jsme Pánu vděční za možnost setkání u Božího slova na Zimní konferenci Zá-pasu o duši a Poutníkovy četby, která proběhla 22. února 2025 v Praze. Bratři ka-zatelé nás vybízeli, abychom upřeli svůj duchovní zrak na Ježíše Krista. Vždyť právě v něm je přece vtělena všechna plnost božství (Ko 2,9). Kde jinde bychom mohli být přemoženi Boží slávou, než u Krista?! Kde jinde bychom mohli na-lézt sílu pro duchovní boj víry a kde jinde by mohlo odpočinout naše srdce?

Jedině Bohu buď sláva v Kristu Ježíši!

Vaše redakce.

KONFERENCE BIBLICKÉHO PORADENSTVÍ 2025 30. 7. 2025 – 2. 8. 2025, Penzion Metuje v Teplicích nad Metují

Dr. James Newheiser Jr., Caroline Newheiser, Doktor Charles D. Hodges Jr.

Tento kurz je příležitostí pro svobodné lidi,

manželské páry nebo celou rodinu.

V rámci kurzu proběhne 26 vyučovacích hodin,

na kterých probereme vztah biblického poradenství k lékařské fyziologii a jak radit lidem s problémy,

které mohou ovlivňovat jejich duchovní

i fyzický život.

www.reformovanacirkev.cz

4 | ZÁPAS O DUŠI

TÉMA ČÍSLA: BOŽÍ SLÁVA

SOLI DEO GLORIA ve své modlitbě: Když toto Ježíš pověděl, pozdvihl své

JE VYVRCHOLENÍM oči k  nebi a  řekl: „Otče, přišla ta hodi-

PŘEDCHOZÍCH na. Oslav svého Syna, aby [tvůj] Syn osla-

vil tebe, tak jako jsi mu dal pravomoc nad

4 SOLAS veškerým tělem, aby všem těm, které jsi mu dal, dal život věčný. A toto je život věčný:

Milan Bulák Aby poznávali tebe, jediného pravého Bo-

ha, a toho, kterého jsi poslal, Ježíše Krista. Já

jsem tě oslavil na zemi, když jsem dokonal

Ještě mnoho jiných znamení, která ne- dílo, které jsi mi dal, abych je vykonal. A ny-

jsou zapsána v této knize, učinil Ježíš před ní ty, Otče, oslav mne u  sebe tou slávou,

[svými] učedníky.  Tato však jsou zapsá- kterou jsem u tebe měl dříve, než byl svět.”

na, abyste uvěřili, že Ježíš je Mesiáš, Syn Bo- (J 17,1–5 ČSP) ží, a abyste věříce měli život v jeho jménu. Veškeré dílo Kristovo vede k Boží

(J 20,30–31) slávě, a to naprosto nádherným a jedi-

V těchto dvou verších máme shrnutý nečným způsobem. účel sepsání evangelia podle Jana. Po- Dnešní text nám ukazuje, že kromě

kud čteme Jana, vidíme úžasnou Boží těch znamení, která jsou zapsána, uči-

milost zapsanou v jeho slově, kdy skr- nil Pán Ježíš mnoho dalších, která za-

ze víru v Krista a pouze v Krista samot- psána nejsou. Bůh ve své moudrosti

ného je Bůh dokonale oslaven. Máme a prozřetelnosti vedl Jana, aby zapsal,

tedy shrnuto všech pět Solas s  nád- co je potřeba. Znamení, která jsou za-

herným vyvrcholením v Soli Deo Glo- psána, jsou zapsána, abychom uvěři-

ria – všechna sláva patří jedině Bohu li, kdo je Pán Ježíš. Že je Mesiáš, Syn

samotnému. Boží. A abychom, pokud v něho věří-

Nejvyšším zjevením Boží slávy není me, měli život – věčný život, který je

stvoření, i když i to přináší Bohu slávu, v něm a pouze v něm. ale vtělení jeho jediného Syna Ježíše

Krista a vše, co Pán Ježíš na této zemi 1. Dostatečný záznam učinil. Pán Ježíš řekl:

„Otče, oslav své jméno!” Z  nebe za- Ještě mnoho jiných znamení, která nejsou

zněl  hlas: „Oslavil jsem a  ještě oslavím.” zapsána v této knize, učinil Ježíš před svými

(J 12,28) učedníky. (J 20,30)

Vidíme, jak Otec oslavuje Syna Vše, co apoštol Jan veden Duchem

a Syn oslavuje Otce zcela jedinečným svatým zaznamenal, je dostatečné

způsobem. Pán Ježíš to krásně vyjádřil ke splnění účelu, pro který bylo toto

ČÍSLO 164 | 5

evangelium napsáno. šovi. Když jsem začal studovat na teo-

Pán Ježíš zajisté vykonal mnoho ji- logické škole, byl jsem až v šoku, kolik

ných mocných činů (a něco máme po- knih je jen o Kristu, a to jsme zdaleka

psané u  Matouše, Marka a  Lukáše) neměli všechny. Bylo o něm sepsáno

a o mnohých a mnohých ani nevíme. obrovské množství knih, a to nemlu-

Netřeba spekulovat, zkrátka víme, že vím o dalších hromadách knih, např.

jich bylo mnoho. Jak před vzkříšením, o teologických knihách, o misii, o ko-

tak po vzkříšení. mentářích, ale i krásné literatuře, dě-

Ačkoli nemáme zapsaná úplně jinách, filozofii, které Krista zmiňují.

všechna znamení, nesnižuje to jeho O nikom jiném nemáme tolik knih ani

dílo, Písmo ani Boha Otce, ani ne- referencí, a přesto vychází z drtivé vět-

jsme ochuzeni ve víře a v milosti. Slo- šiny ze čtyř malých evangelií, která

vo, evangelium, ze kterého nyní čer- máme v Písmu svatém. Zde konkrét-

páme, je pro věřící dostatečné k víře ně z evangelia podle Jana. To je neuvě-

i k povzbuzení. My, kteří jsme křesťa- řitelné. Tak malá kniha a zaznamená-

né, z něho stále čerpáme. Je to úžasný vá vše, co potřebujeme vědět o Kristu,

zdroj Boží moci, lásky a prozřetelnos- vše potřebné k víře, k věčnému životu.

ti. V Písmu máme všechno potřebné Tak moc se Bůh oslavil a stále oslavuje.

i přesto, že tam mnoho věcí zazname- Bohu stačilo tak „málo“, aby nám

náno není. Můžeme jen žasnout nad odhalil tolik! Chceme-li rozmýšlet

Boží slávou v Kristu Ježíši. Na konci nad Písmem, nad Kristem, nemůže-

Jana máme verš 25 v kapitole 21: me vyčerpat přístupný materiál. Má-

Je ještě mnoho jiných věcí, které Ježíš uči- me dostatek a čím více rosteme, tím ví-

nil; kdyby se o každé zvlášť napsalo, myslím, ce vidíme a tím více se radujeme. že by celý svět neobsáhl knihy o tom napsa- Musel jsem dlouze rozmýšlet, jak

né. Amen. (ČSP) mám napsat, že evangelium podle Ja-

Někdo by namítl, proč nevíme více? na je dostatečné, a i když nám ukazuje

I já sám jsem si říkal, když jsem uvěřil: několik znamení, jsou jasná. Ježíš ne-

„Škoda, že tam není více.“ Dnes po 21 může být nikdo jiný, než co nám Jan

letech si říkám: „Je toho tolik! Ani ce- říká. On je Mesiáš, Syn Boží. lý život mi nestačí, abych vše odkryl Zapsaná znamení nám pomáhají po-

a pochopil.“ Pak se podívám na Jana znat, kým je, a jeho slova, činy a svě-

21,25 a uvědomím si, že už tak musí- dectví o něm a o tom, co skrze něho

me hledat, růst a poznávat, a to máme můžeme získat. jen potřebnou část. Pokud by tam by-

lo vše, nebylo by v našich silách všech- 2. On je Mesiáš, Syn Boží no pojmout.

O  nikom jiném na světě není na- Tato však jsou zapsána, abyste uvěřili, že Je-

psáno tolik knih jako o  Pánu Ježí- žíš je Mesiáš, Syn Boží, a abyste věříce měli 6 | ZÁPAS O DUŠI

život v jeho jménu. (J 20,31) konci jedné vyhrocené debaty.

V  první polovině evangelia se Ježíš jim řekl: „Amen, amen, pravím vám,

Jan soustřeďuje na sedm jedinečných dřív, než byl Abraham, já jsem.” (J 8,58) a zázračných znamení, která zjevují Ti, kteří slyšeli jeho slova, přesně vě-

Kristovu osobu a Boží slávu. děli, co říká, a podle toho také jednali:

Voda proměněná ve víno (J 2,1–11), Zvedli kameny, aby je na něho hodili. Ježíš se

uzdravení syna královského úřední- však skryl, [prošel mezi nimi] a vyšel z chrámu.

ka (J 4,46–54), uzdravení ochrnutého (J 8,59) muže (J 5,1–18), nasycení zástupů (J Později před Pilátem říkali: „My má-

6,1–15), chození po vodě (6,16–21), me zákon, a podle toho zákona musí

uzdravení slepce (J 9,1–41) a vzkříšení zemřít, protože se vydával za Syna Bo-

Lazara (J 11,1–57). žího” (J 19,7). On se prohlašoval za to-

Ale hlavně psal o  Ježíšově pravé ho, který se zjevil Izraelitům ve Starém

totožnosti prorokovaného Mesiáše Zákoně jako „JÁ JSEM“. a Spasitele světa. Skrze víru v něho zís- Pán Ježíš Kristus, věčný Boží Syn,

káváme život věčný. Kristus v pravdě přišel na tento svět, ukázal, kým je,

Bůh a v pravdě člověk. odhalil neposlušnost a hřích lidstva,

A  Slovo se stalo tělem a  přebývalo  me- ale zároveň s tím přinesl oběť za naše

zi námi. Spatřili jsme jeho slávu, slávu, ja- hříchy, jedinou záchranu pro hříšníky.

kou  má  od Otce jediný  Syn, plný  milosti Přinesl světlo na tento svět a byl osla-

a pravdy. (J 1,14) ven Bohem Otcem.

Když Pán Ježíš o  sobě mluví jako Pokud tedy chápeme, že je Ježíš

o Synu nebo když o něm Jan hovoří Kristus Mesiáš, Syn Boží a jediná cesta

jako o Synu, neznamená to, že je Ježíš k životu, k čemu nás to vede? vzhledem k Otci druhořadý či Otcem

stvořený. Naopak, používal slovo Syn, 3. Musíme uvěřit přesně jak mělo být chápáno. On je

stejné přirozenosti jako Bůh. … abyste uvěřili … a abyste věříce měli ži-

vot v jeho jménu. (J 20,31)

Vidíme to zejména v jeho „JÁ JSEM“ vstoupil do našeho světa, který je do- Já a Otec jsme jedno. (J 10,30) V  osobě Ježíše Krista Bůh fyzicky

výrocích. Jde o sedm důrazných výro- časný. V Ježíšovi se Bůh a člověk stal

ků, jimiž je Kristus identifikován ja- jednou osobou, osobou, jako žádnou

ko Bůh a Mesiáš (J 6,35; 8,12; 10,7–9; jinou. Jedinečnou osobou, jakou svět

10,11–14; 11,25; 14,6; 15,1–5). Nikdo nikdy předtím neviděl ani už neuvi-

z Židů po těchto výrocích nebyl na dí. V pravdě Bůh a v pravdě člověk, ta

pochybách, že Pán Ježíš připomíná jedna osoba změnila průběh dějin. Boží slova k Mojžíšovi u hořícího ke- Když čteme Jana, máme všechny po-

ře v Exodu 3,14 „JSEM KTERÝ JSEM“. třebné informace ke spásné víře. Stej-

A  vzpomeňme, co řekl Pán Ježíš na ně tak když čteme další knihy Nového

ČÍSLO 164 | 7

Zákona. Když čteme Starý Zákon, kteří neviděli, a uvěřili.” (J 20,28–29) můžeme vidět Krista a věřit: Verš 29 ve 20. kapitole je pro nás ve-

Od dětství přece znáš svatá Písma, jež ti likým povzbuzením. Díky tomu může-

mohou dát moudrost k záchraně skrze víru, me i my na základě víry v evangelium

která je v Kristu Ježíši. (2Tm 3,15) zvolat jako Tomáš „můj Pán a můj Bůh“

Mnozí v něho nevěřili, i když vidě- (J 20,28). li znamení a slyšeli jeho slova. Mnozí Náš hřích byl již to, že jsme nevěřili.

uvěřili později, např. Nikodém. Nej- Ale on se nám dal poznat skrze své slo-

prve nechápal, i když uznal, že Ježíš vo a skrze evangelium, které nám říká,

je poslaný od Boha. A co mnozí z nás? že Kristus žil dokonalým, bezhříšným

Ani my jsme nevěřili. Možná jsme ně- životem a zemřel krutou a ponižující

co věděli, možná i něco víc, ale nemě- smrtí, ve velkých bolestech. A co víc,

li jsme život věčný. Museli jsme slyšet, byl na něho vylit pohár spravedlivého

přijmout, věřit a vyznat, že Ježíš Kris- Božího hněvu za hříchy mnohých. On

tus je náš Pán a Spasitel a jediná mož- nesl trest, kterým jsme měli být za své

nost záchrany v naší bezmocnosti. Jak hříchy potrestáni my. Nesl hněv, kte-

to vypadá, když někdo vyzná Krista? rý měl být vylit na nás. Vysvobodil nás

I to nám Jan ukazuje: z otroctví hříchu. Jen v Kristu máme

Filip řekl: Nalezli jsme toho, o němž psal milost spásy a věčný život. Mojžíš v Zákoně a proroci, Ježíše, syna Jose- Těm, kteří ho ve víře přijímají, Bůh

fova z Nazareta. (J 1,45) zaslibuje, že jim jejich hříchy budou

Natanael: Rabbi, ty jsi Syn Boží, ty jsi král odpuštěny a budou mít věčný život

Izraele. (J 1,49) v Boží přítomnosti.

Samařané: A mnohem více jich uvěřilo Neboť tak Bůh miluje svět, že dal [svého]

pro jeho slovo. Té ženě pak říkali: „Teď už jediného Syna, aby žádný, kdo v něho věří,

věříme ne pro to, co jsi říkala ty, ale sami nezahynul, ale měl život věčný. (J 3,16 ČSP)

jsme ho slyšeli a víme, že toto je skutečně Za- Každý, koho mi Otec dává, přijde ke mně,

chránce světa, [Kristus].“ (J 4,41–42) a toho, kdo ke mně přichází, jistě nevyženu

Petr: Pane, ke komu půjdeme? Máš slova ven. (J 6,37) věčného života a my jsme uvěřili a poznali, že Věříš v něho? Nebo se spoléháš na

ty jsi [Kristus,] ten svatý Boží. (J 6,68–69) sebe? Jen on tě může zachránit!

Marta: Ježíš jí řekl: „Já jsem vzkříšení i ži- Kdokoliv dnes čte evangelium podle

vot. Kdo věří ve mne, i kdyby zemřel, bude Jana, má možnost uvěřit. To je úžas-

žít. A každý, kdo žije a věří ve mne, jistě neze- né zaslíbení. Proto je Janovo evange-

mře na věčnost. Věříš tomu?“ Řekla mu: „Ano, lium první, které nabízíme nevěřícím.

Pane, já jsem uvěřila, že ty jsi Mesiáš, Syn Bo- Je tam téměř 100 výroků o víře. A my

ží, který má přijít na svět.” (J 11,25–27) musíme věřit, jinak budeme odsouze-

Tomáš: „Můj Pán a můj Bůh.“ Ježíš mu ře- ni na věčnost. kl: „Že jsi mne viděl, uvěřil jsi. Blahoslavení, Mnozí nevěřili v  té době, mnozí 8 | ZÁPAS O DUŠI

nevěří dnes. A co činí Pán Ježíš? Při- zamyslet nad tím, co říká o lenosti a le-

pravuje učedníky a posílá je do světa. noších pouze kniha Přísloví. Ponořme

I my jsme učedníci, i my jsme zachová- se dnes do Písma, abychom viděli, jak

ni v tomto světě pro nějaký účel, aby- lenost ovlivňuje náš život a jaký je na

chom naplňovali jeho vůli a oslavovali ni lék. Podíváme se na tři kategorie, ve

ho svým životem. kterých jsme Písmem učeni o tom, co

je lenost a jak se s ní vypořádat.

Kázání ze Zimní konference Zod a Poutní-

kovy četby 2025 1. Jak popisuje kniha Přísloví

lenochy?

Dokdy budeš ležet, lenochu? Kdy se probe-

reš ze spánku? (Př 6,9)

TO NEJLEPŠÍ Čím je ocet pro zuby a kouř pro oči, tím le-

noch pro ty, kteří ho posílají. (Př 10,26)

PRO JEHO SLÁVU Lenoch dychtí a nic nemá, ale touha pil- ných se naplní. (Př 13,4) (2. ČÁST) Lenoch ponoří ruku do mísy, už ani k ústům

Roman Klusák ji nezvedne. (Př 19,24) Lenost v životě křesťana Lenoch na podzim neorá, potom se při žni

dožaduje, ale nic není. (Př 20,4)

Lenoch říká: Na ulici je lev, budu zabit

uprostřed náměstí. (Př 22,13)

Naše rozjímání nad životem, který Lenoch říká: Lev je na cestě, lev je v uli-

přináší Bohu chválu, jsme začali defi- cích! Jako se dveře otáčejí na svém pantu,

nicí toho, co je lenost, a proč je v ži- tak lenoch na své posteli. Lenoch ponoří svou

votě člověka, který je znovuzrozený ruku do mísy a je mu zatěžko zvednout ji do

křesťan, něčím, s čím musí bojovat. Ne svých úst. Lenoch je moudřejší ve svých očích

snad proto, že by byla lenost jediným než sedm lidí, kteří rozvážně odpovídají.

hříchem, který ničí náš vztah s Bohem, (Př 26,13–16) ale protože má vliv na náš duchovní ži- Ač by se tato vyjádření mohla zdát

vot a použitelnost pro Boha. vyčerpávající, není tomu tak. Kdyby-

Dnes bych se s  vámi chtěl zamys- chom to chtěli shrnout, vidíme, že

let, jak Písmo lenost popisuje a  jak popis lenocha je popis člověka, který

o ní mluví. Slovo lenoch, lenost, líný miluje spánek, odpočívání, nicnedě-

se v Bibli objevuje mnohokrát, zvláš- lání a pro ty, kdo ho najímají nebo ho

tě v knihách Kazatel a Přísloví. Proto- posílají něco udělat, je přítěží. Ne, že

že nepotřebujeme, aby byla tato stu- by věci nechtěl, má touhy, chce něče-

die vyčerpávající, chci se s vámi dnes ho dosáhnout, ale je na to moc líný. Je

ČÍSLO 164 | 9

natolik líný, že jeho vlastní život mů- Procházel jsem kolem lenochova pole, ko-

že být ohrožen, protože jediné, co vi- lem vinice člověka, kterému chyběl rozum,

dí, je současné potěšení z nicnedělání. a hle, celá byla zarostlá kopřivami, její po-

Má mnoho výmluv, proč nejde udělat vrch byl pokryt plevelem, její kamenná zeď

to či ono. A co je podle mě asi nejhor- byla zbořená. Když jsem to uviděl, vzal jsem

ší, že mu jeho cesty připadají dobré si to k srdci, uzřel jsem to a vzal jsem si pona-

a správné. učení: Trochu spánku, trochu dřímoty, trochu

Poznáváte se? V určitých vlastnos- složit ruce a poležet si – a tvá chudoba při-

tech jistě ano. Lenost nás totiž nutí jde jako tulák a tvá nouze jako ozbrojenec.

myslet na dnešní potěšení a odpoči- (Př 24,30–34 ČSP) nek místo na dalekosáhlý dopad práce To nás vede k poslední části. Jak nám

a sebekontroly. A to je nám vždy pří- kniha Přísloví radí, abychom se vypo-

jemnější než tvrdá práce. řádali s  leností? Jednoduše řečeno,

všemi možnými způsoby získej rozum

2. Jaké jsou následky lenosti? a moudrost. To, co ti chybí, je moud-

rost. Ne lidská moudrost tohoto světa.

Lenost uvrhne do spánku, nedbalý člověk Kniha Přísloví vždy mluví o moudros-

bude hladovět. (Př 19,15 ČSP) ti v kontextu správného způsobu ži-

Cesta lenocha je jako trnitý plot, kdežto vota v Božích očích. Proto je její po-

stezka přímých je připravená. (Př 15,19 ČSP) čátek v bázni před Hospodinem (Př

Následky lenosti v našem životě jsou 1,7). Vezměme si poučení, vezměme

drastické, dlouhotrvající a ničivé. Le- si příklad, spočítejme si to. Pokud mi-

nost bere náš život a staví ho do po- lujeme Boha, pak život pro jeho slávu

předí. Zaměřuje nás na nás samé. Dí- je cílem našeho života. Pak ale lenost

ky ní jsme nepřipravení. Nepřipravení do života v žádném případě nepatří.

na situace, které nás čekají a neminou. Protože život v lenosti nepřináší Bo-

A to od obyčejných každodenních zá- hu slávu a ani není takový život v jeho

ležitostí, až po slyšení evangelia a dru- očích dobrý. hý příchod Pána Ježíše. A když je pro- Moje modlitba je, abychom rozjíma-

marníme, pak je úplně jedno, kolik li nad těmito pravdami Písma a dali se

radosti a zábavy jsme měli teď a tady. poučit. To vše pro jeho slávu. Soli Deo

Gloria.

3. Co udělat, abychom nebyli líní?

Jdi k mravenci, lenochu, podívej se na jeho POŠLETE ODKAZ cesty, abys zmoudřel. (Př 6,6 ČSP) NA ELEKTRONIC-

Plány jsou pilnému jenom ku prospěchu, ale KOU VERZI ZÁPASU

O DUŠI SVÝM

každý, kdo je ukvapený, dojde jenom nouze. PŘÁTELŮM… (Př 21,5 ČSP)

10 | ZÁPAS O DUŠI

SPOKOJENOST hled poznáte, že spokojenost za všech

okolností není přirozeným sklonem

(1. ČÁST) člověka. Neužitečný plevel roste rych-

le a chamtivost, nespokojenost a rep-

Ch. H. Spurgeon tání jsou pro člověka stejně přirozené

jako trní pro zemi. Bodláčí a ostružiní

nemusíte zasévat. Roste samo, proto-

že je něčím přirozeným pro naši ze-

Naučil jsem se totiž být spokojený s tím, co mi, na níž spočívá prokletí. Stejně tak

mám. (Fp 4,11) nemusíte lidi učit si stěžovat. Stěžují

Apoštol Pavel byl velmi vzděla- si dostatečně pohotově i bez jakékoli

ný člověk. Jeho vzdělání mu přineslo výchovy. mnoho poznání, ale v neposlední řadě Vzácné plodiny země je však třeba

se naučil být spokojený. Takové po- pěstovat. Chceme-li získat pšenici,

znání je mnohem lepší než mnoho vě- musíme orat a sít. Chceme-li květiny,

domostí získaných ve škole. V procesu potřebujeme zahradu a veškerou péči

vzdělávání jsou studenti nuceni pátra- zahradníka. Spokojenost je také tako-

vě nahlížet do minulosti, avšak právě vou nebeskou květinou a chceme-li ji

ti, kdo s takovým nadšením dobýva- mít, musíme ji opečovávat. Nevyros-

jí památky starověku, až příliš často te v nás sama od sebe. Může ji vyplo-

nemyslí na přítomnost a zanedbávají dit pouze nová přirozenost a i v tom

praktické povinnosti každodenního případě musíme být obzvlášť opatrní

života. Vzdělávání otevírá mrtvé jazy- a bdělí, abychom udrželi a kultivovali

ky těm, kterým asi nikdy nepřinesou milost, kterou do ní Bůh zasel. do života žádný užitek. Daleko lepší Pavel říká: „Naučil jsem se být spo-

je poznání, ke kterému dospěl apo- kojený.“ Kdysi nevěděl, jak na to,

štol. Naučil se věc, která nepřestává a stálo ho jistě značné úsilí, než dospěl

být užitečná a slouží všem generacím, k tajemství této velké pravdy. Nepo-

což je jeden z nejvzácnějších, ale ta- chybně si někdy pomyslel, že už se to

ké z nejžádanějších výdobytků, kte- naučil, ale pak ztroskotal. Jako chlap-

ré bychom od vzdělávání očekávali. ci ve škole dostal také mnohdy pru-

Ve srovnání s tímto učeným apošto- tem přes ruce a často zjišťoval, že není

lem stavím ty nejzkušenější a nejvzdě- snadné se tomuto úkolu naučit, a když

lanější z mužů na nejnižší stupeň, ne- ho konečně zdolal a mohl prohlásit:

boť apoštol se naučil být spokojený za „Naučil jsem se být spokojený s tím,

všech okolností, což je jistě to nejvyšší co mám,“ byl z něho starý šedivý muž

možné vzdělání dosažitelné v huma- na pokraji hrobu, ubohý vězeň zavře-

nitních vědách. ný v Neronově žaláři v Římě.

Při čtení textu hned na první po- I  my, bratři a  sestry, bychom byli

ČÍSLO 164 | 11

ochotni snášet Pavlovy slabosti a sdí- s Mojžíšem: „Kéž by všechen Hospo-

let s ním chladný žalář, kdybychom dinův lid byli proroci!“ Slyšet, jak je

dokázali dosáhnout takového stup- jiný člověk chválen na váš úkor, jak va-

ně spokojenosti. Nikdo si ani na chví- še vlastní ctnosti pomáhají vyniknout

li nepředstavujte takovou hloupost, vyšší skvělosti nějakého nového sou-

že byste dokázali být spokojení, aniž peře – říkám, že je mimo lidskou při-

byste se to učili, nebo snad, aniž bys- rozenost, abychom to dokázali snášet

te k tomu nepotřebovali kázeň. Není s radostí a vděčností a k tomu žehnali

to síla, kterou lze uplatňovat přiroze- Bohu. V srdci člověka, který je scho-

ně, ale věda, kterou je třeba si osvo- pen odložit všechny své pocty stejně

jit postupně. Kdybychom to neznali ochotně, jako když je přijímal, kte-

z vlastní zkušenosti, slova následující- rý se dokáže stejně radostně podřídit

ho textu nás nenechají na pochybách. Kristu, když je pokořován, jako když

Nemusíme se učit reptat, ale musíme je pozvedán a posazován na trůn, mu-

se učit souhlasit s vůlí Pána, našeho sí být něco vznešeného. A přece, moji

Boha a s tím, co ho těší. Když apoštol bratři a sestry, nikdo z nás se nenaučil

pronesl tato slova, hned je okomento- tomu, co uměl apoštol, jestliže nejsme

val. Přečtěte si 12. verš (Pavlík): ochotni oslavovat Krista stejně skrze

Umím i být ponížen, umím i mít hojnost, vlastní potupení, hanbu a pohrdání

do všeho a do všech věcí jsem zasvěcen, i být jako skrze čest a vážnost mezi lidmi.

syt i hladovět, i mít hojnost i mít nedostatek. Musíme být připraveni vzdát se pro

Nejprve si všimněte, že apoštol ře- něj všeho. Musíme být ochotni sestou-

kl, že ví, jak být ponížen. To je úžas- pit dolů, aby Kristovo jméno mohlo

né poznání. Když nás všichni lidé ctí, stoupat vzhůru a stalo se známějším

umíme být velmi dobře spokojeni. Ale a lidé ho oslavovali. „Umím být poní-

když na nás ukazují pohrdavými gesty, žen,“ říká apoštol. když je náš charakter zpochybňován Stejně cenné je i jeho druhé pozná-

a lidé na nás zlostně syčí, vyžaduje to ní: „Umím mít hojnost.“ Existuje vel-

velké poznání evangelia, abychom to mi mnoho lidí, kteří trochu ovláda-

dokázali snášet trpělivě a vesele. Když jí, jak být ponížen, ale vůbec nevědí,

rosteme ve svém postavení, ve cti a lid- jak mít hojnost. Když jsou spolu s Jo-

ské vážnosti, je snadné být spokoje- sefem uvrženi do jámy, vzhlédnou

ný. Když jsme však nuceni říci s Janem a vidí hvězdné zaslíbení a naději na

Křtitelem: „Já se musím menšit,“ nebo únik. Když jsou však postaveni na vr-

když vidíme, že na naše místo postou- chol štítu, zatočí se jim hlava a už pa-

pil jiný služebník a ještě někdo jiný dr- dají. Když byli chudí, dokázali s tím

ží v rukou palmovou ratolest, kterou bojovat. jsme všichni toužili držet, není snadné Všimněte si však stejných mužů po-

zůstat klidně sedět a bez závisti volat té, co svůj boj završili úspěchem. Je- 12 | ZÁPAS O DUŠI

jich potíže skončily, oni zbohatli a ma- bezpečí, že zesvětštíme. Když člověk

jí mnoho majetku. Nevídáte snad čas- zjistí, že jeho bohatství roste, je po-

to člověka, který se z ničeho vyšvihl divuhodné, jak se zlato začne lepit na

k bohatství? Jak je pyšný na svůj mě- prsty. Člověk, který měl dost, má za

šec, jak je marnivý a  nesnášenlivý! to, že když bude mít víc, než potře-

Nikdo by si nepomyslel, že měl ten buje, bude nesmírně velkorysý. S pe-

člověk kdysi malý krámek. Nevěři- něženkou na šilinky měl srdce na gui-

li byste, že onehdy prodával svíčky, neje, ale nyní s peněženkou na guineje

že? Ve svých očích je tak velký, že by má srdce na šilinky. Zjistil, že se na něj

si člověk myslel, že mu v žilách kolu- peníze lepí a on je nedokáže ze sebe

je krev všech císařů, co kdy žili. Ne- sundat. Slyšeli jste o plachetnatce? Je

zná se ke svým starým známým. Přítele to druh pavouka, kterého nemůžete

z dřívějších dob teď míjí se sotva zna- dostat z prstů. Máte ho na jedné ru-

telným pokynutím. Ten člověk neu- ce, pak na druhé, pak na rukávu. Je tu

mí mít hojnost. Zpychl, povýšil se nad a je tam, nemůžete se ho zbavit, leda-

míru. V církvi byli muži, kteří na urči- že byste ho rovnou rozdrtili. Tak je to

tou dobu dosáhli popularity. Úspěšně s mnohými, kdo mají hojnost. Zlato je

kázali a vykonali nějaké mocné dílo. dobrá věc, když se používá – je mo-

Za to je lid ctil a právem. Ale pak se cí a silou obchodu a dobročinnosti –,

z nich stali tyrani, kteří zatoužili po ale v srdci je to věc zlá, co plodí „od-

autoritě. Na všechny ostatní se dívali pornou zhoubnou rez“. Zlato je dobrá

pohrdavě, jako by byli ostatní malí ču- věc, když ho ovládáte, když nad ním

níci a oni obrovští obři. Jejich chování máte moc, ale věc zlá, když je zdro-

bylo nesnesitelné a brzy byli svrženi ze jem vaší síly, když ovládá vaše myšle-

svých vysokých míst, protože se nena- ní. Co je platné, když jste obklopeni

učili mít hojnost. Kdysi byl na kazatel- vzácnou půdou, jestliže vás pohřbí za-

nu George Whitfielda vyvěšen papír živa? Ach, kolik jen existuje křesťanů,

s  oznámením tohoto znění: „Mladý u nichž se zdá, jako kdyby je jejich bo-

muž, který nedávno zdědil velké jmě- hatství zničilo! K jaké vychrtlosti duše

ní, žádá shromáždění o  modlitby.“ a zanedbávání duchovních povinnos-

Žádost o modlitby zde byla na místě, tí se dopracovali právě skrze Boží mi-

protože když jdeme do kopce, potře- losti a štědrost! Přesto to tak nemusí

bujeme modlitbu, abychom se udrželi skončit, neboť apoštol Pavel nám říká,

na nohou, avšak na cestě z kopce bo- že uměl mít hojnost. Když měl mno-

hatství nemáme ani z poloviny takový ho, věděl, jak toho využít. Prosil Bo-

strach, že klopýtneme. Křesťan mno- ha, aby ho držel v pokoře, aby když

hem častěji zneuctí své vyznání upro- měl nadmutou plachtu, měl také dost

střed blahobytu než v ponížení. zátěže, aby když jeho pohár přetékal,

Je tu ještě jedno nebezpečí – ne- nedopustil, aby z  něj něco vyteklo

ČÍSLO 164 | 13

nazmar, aby byl v době hojnosti při- aby vás Bůh naučil umění být syt. praven rozdávat potřebným a aby byl Apoštol uměl zvládat oba extrémy,

jako věrný správce připraven dát vše, sytost i hlad. Jaká je to zkouška! Jeden

co má, k dispozici svému Pánu. To je den mít cestu posetou dary a druhý

shůry. „Umím být ponížen a umím mít den zjistit, že je půda pod tebou ne-

hojnost.“ plodná a nikdy ti nepřinese útěchu.

Apoštol dále říká: Snadno si dovedu představit, že chu-

… do všeho a do všech věcí jsem zasvěcen, dák je ve své chudobě spokojen, pro-

i být syt i hladovět. tože je na ni zvyklý. Je jako pták, který

Všude a ve všem vím, jak žít, jak se se narodil v kleci a neví, co zname-

nasytit i jak hladovět. Dovolím si ří- ná svoboda. Ale když najednou zcela

ci, že jde o učení shůry, umět být syt. zchudne člověk s mnoha statky a vždy

Vždyť Izraelité se kdysi nasytili, a když plným břichem, podobá se ptáku, kte-

ještě měli v ústech maso, dopadl na ně rý se kdysi volně vznášel ve výšinách

Boží hněv. A mnozí žádali o dary, aby a nyní ho zavřeli do klece. Ubozí skři-

mohli ukojit žádostivost svého srdce, vani, které někdy vídáš v krámcích,

jak je psáno: „Pak se lid usadil k jídlu vždycky vypadají, jako by chtěli vzlét-

a pití. Nakonec se dali do nevázaných nout. Neustále klovou do drátů, tře-

her.“ Hojnost potravy často rozproudí potají křídly a touží odletět. Tak tomu

krev, a to přivodí nestřídmost ducha. bude i s tebou, nezabrání-li tomu mi-

Když mají lidé příliš mnoho Božího lost. Pokud jsi byl bohatý a nyní jsi na

zaopatření – je zvláštní, že to musí- dně, těžko budeš vědět „jak být hlado-

me říkat, a přesto je to velká realita –, vý“. Vskutku, bratři, to musí být tvr-

když mají lidé mnoho Božího zaopat- dá lekce! Někdy si stěžujeme na chu-

ření, často se stává, že mají jen málo dé, že reptají. My bychom však reptali

Boží milosti a málo vděčnosti za da- mnohem víc než oni, kdyby nám při-

ry, jichž se jim dostalo. Jsou nasyceni padl jejich úděl. Sednout si ke stolu,

a zapomínají na Boha. Jsou spokojeni kde není nic k jídlu, a pět nebo šest

na zemi a spokojí se i bez nebe. Buďte malých dětí pláče po chlebu, to stačí,

si jisti, moji drazí posluchači, že je těž- aby to otci zlomilo srdce. Nebo matka,

ší umět být sytý než umět být hlado- jejíhož manžela právě odnesli do hro-

vý. Umět být hladový je tvrdá lekce, bu. Rozhlédne se po ponuré světnici,

ale umět být sytý je přece jen těžší. Tak přitiskne na hruď své novorozené dítě,

zoufalý je lidský sklon k pýše a zapo- podívá se na své další děti a ve svém

mínání na Boha! Jakmile máme dvoj- ovdovělém srdci si uvědomí, že jsou

násobnou zásobu many a dále ji hro- bez otce, který jim obstarával chléb.

madíme, začnou se v ní množit červi Vyžaduje mnoho milosti, aby uměl být

a její zápach stoupá až k Bohu. Neza- člověk hladový. A co muž, který ztra-

pomínejte ve svých modlitbách prosit, til práci a chodí po celém Londýně. 14 | ZÁPAS O DUŠI

Nachodí možná tisíc mil, aby sehnal A proč? Protože nemá právo očekávat

práci, ale nedaří se mu to. Nakonec něco lepšího. Protože to nelze srov-

jde domů s vědomím, že až se postaví návat s jeho hodností, majetkem ne-

tváří v tvář své ženě, její první otázka bo společenským postavením doma.

bude: „Neseš chléb?“ „Našel sis prá- Stejně tak náš apoštol. Řekl: „My však

ci?“ Bude muset odpovědět: „Ne, žád- máme občanství v  nebesích.“ Když

né dveře se mi neotevřely.“ Je těžké cestoval po zemi jako poutník a cizi-

osvědčit se v hladu a trpělivě ho sná- nec, spokojil se s tím, že za to dostá-

šet. Obdivuji a s jistou úctou pohlížím vá mzdu určenou pro poutníky. Nebo

na některé členy naší církve, o nichž když vstoupil na bitevní pole, neměl

jsem se jen náhodou dozvěděl, že strá- důvod si stěžovat, že jeho cestu někdy

dají. Nikomu to nechtěli říct a nepřišli obklopují nebezpečí a útrapy, zatím-

ani za mnou, ale snášeli své strádání ve co jindy mu příměří poskytuje klidné

skrytu, hrdinně bojovali se všemi ob- a příjemné přestávky. tížemi a nebezpečími a slavně zvítězi- V hladu, žízni, nahotě nebo nebez-

li. Ach! Bratři a sestry, vypadá to jako pečí není nic, co by v nás vyvolávalo

snadná lekce, když o ní čtete v knize, spokojenost. Jsme-li za takových okol-

ale není to tak snadné, když ji uplatňu- ností spokojeni, musí to být z vyšších

jete v praxi. Je těžké umět být sytý, ale pohnutek, než jaké nám nabízí náš

je tvrdé umět být hladový. Náš apoštol stav. Hlad je ostrým trnem, když je ne-

se naučil obojímu – jak hojnosti, tak vlídnou nutností. Hlad však lze dob-

nedostatku. rovolně snášet po mnoho hodin, když

Když jsem ke svému dnešnímu textu člověka přiměje k  půstu svědomí.

přidal další verš a vyložil jsem vám tak- Ústrky mohou mít hořký tesák, ale lze

to Pavlův vlastní komentář, dovolte mi je statečně snášet, když mě povzbuzu-

vrátit se k původnímu textu. Nyní se je vědomí, že stojím na správné straně.

můžete zeptat, jakým studiem si osvo- Pavel se domníval, že všechna příkoří,

jil tento pokojný stav mysli. A jedním která ho potkávala, jsou jen průvod-

si můžeme být zcela jisti. Nedělo se to ním jevem služby jeho Pánu. Pro lás-

jakýmsi stoickým praktikováním sebe- ku, kterou choval k Ježíšovu jménu,

ovládání, ale prostě a výhradně vírou mu tedy těžkosti spojené se službou

v Božího Syna. nebo sebeumrtvováním ležely na ra-

Snadno si představíte šlechtice byd- menou téměř bez tíže a jeho srdce je

lícího v přepychovém sídle, jak cestuje snášelo s radostí. po cizích zemích za účelem vědeckých Existuje ještě třetí důvod, proč byl

objevů nebo se vydává velet vojenské Pavel spokojen. Pokusím se ho ilust-

výpravě ve službách své země. V obou rovat. Mnohý starý veterán s velkým

případech může být se svou mzdou potěšením vypráví o  nebezpečích

spokojen a cítit, že není čeho litovat. a útrapách svého minulého života. Na

ČÍSLO 164 | 15

strašná nebezpečí a útrapy své hrdin- nevěnuje pozornost náležitému odpo-

ské kariéry vzpomíná více než spoko- činku, kdo si často stěžuje, že je osa-

jeně, často až samolibě. Když vypráví mělý, a přitom kdykoli s ním mluvíte,

své příběhy, má zářivý úsměv v očích je konfliktní a lituje sám sebe, jak je

a hrdost na vznešeném vrásčitém čele. osamělý, že s ním nikdo nechce trávit

Ty tam však nebyly, když se nacházel čas, je prostě stále izolovanější? Ne-

uprostřed situací, které nyní popisuje. bo znáte někoho, kdo je přehnaně kri-

Teprve poté, co nebezpečí pominula, tický, zabývá se jedině tím, že ukazu-

obavy opadly a věc se vyřešila, se jeho je, v čem a jak ostatní selhávají a jak je

nadšení rozhořelo do plamene. Pavel svět kolem špatný, místo aby proti ta-

však měl výhodu. „Ale v tom ve všem kovým myšlenkám bojoval? slavně vítězíme,“ prohlásil. Svědčí Jak často křesťané kritizují součas-

o tom jeho cesta do Říma. Když bouř- né dění, místo aby se radovali, že je

livý vítr hnal před sebou loď, na níž vše podřízeno Božímu svrchovanému

plul, když oblohu zahalila tma, když záměru. Myslím, že jako křesťané zby-

se po mnoho dní neobjevilo ani slun- tečně hořekujeme nad stavem světa.

ce, ani hvězdy, když naděje opus- Raději bychom měli obnovovat své sí-

tila všechna srdce, on sám se mužně ly a růst v lásce a vděčnosti, že může-

vzchopil. A proč? Boží anděl stál při me každý den činit rozhodnutí, kte-

něm a řekl: „Neboj se.“ Jeho víra vi- rá mají věčný význam a přinášejí Pánu

děla do budoucna, a proto měl v srdci Bohu slávu. pokojnou spokojenost po celou dobu Ale víte, jaký je ještě horší způsob se-

soužení i po jeho skončení. bedestrukce? Ignorovat Boží svrcho-

(pokračování příště) vanost a chovat se, jako by jeho zámě-

ry nebyly natolik důležité, abychom

mu podrobili svůj život a aby to ovliv-

JEN BOHU PATŘÍ ňovalo každé naše rozhodnutí. Sebe-

destrukce znamená žít sami pro sebe

SLÁVA a zapomínat, že jsme koneční a ome- zení, a nežít pro Boha. Tím sami sobě

Mike Conroy připravujeme zklamání a trápení.

Pokud míváte často špatnou náladu,

ale nebojujete s takovými myšlenkami,

Boží sláva a lidské sebedestruk- zapomínáte na Boží zaslíbení a skuteč-

tivní chování nost, že Bůh používá občasné i vleklé nepříjemnosti pro naše dobro:

Viděli jste někdy někoho, jak sám se- Víme, že všecko napomáhá k dobrému těm,

be ničí? Znáte někoho, kdo trpí de- kdo milují Boha… (Ř 8,28) presí? Člověka, který žije nezdravě, Text z listu Římanům 11,33–36 svr- 16 | ZÁPAS O DUŠI

chovanost Božího jednání potvrzuje: za mnohé a byl za ně spravedlivě po-

Jak nesmírná je hloubka Božího bohatství, trestán, aby usmířil spravedlivý Boží

jeho moudrosti i vědění! Jak nevyzpytatelné hněv, který si bez výjimky zaslouží ka-

jsou jeho soudy a nevystopovatelné jeho ces- ždý člověk, ať z Židů, nebo z pohanů.

ty! „Kdo poznal mysl Hospodinovu a kdo se Bůh sám nejen zajistil, ale i dosáhl

stal jeho rádcem?“ „Kdo mu něco dal, aby mu usmíření a záchrany před soudem pro

to on musel vrátit?“ Vždyť z něho a skrze ně- všechny, kdo důvěřují tomu, co Ježíš

ho a pro něho je všecko! Jemu buď sláva na vykonal. věky. Amen. První a druhá kapitola listu Říma-

Soustředím se na čtyři body. První nům poukazuje na skutečný stav člo-

bod nám pomůže pochopit význam věka i celého lidstva: spojení Boží sláva a ukáže nám, proč Poznali Boha, ale nevzdali mu čest jako

záleží na tom, aby se Bohu dostalo slá- Bohu ani mu nebyli vděčni, nýbrž jejich my-

vy. Další tři body se týkají důvodů, šlení je zavedlo do marnosti a jejich scestná

proč veškerá sláva patří Bohu. Nej- mysl se ocitla ve tmě. Tvrdí, že jsou moudří,

dříve věnujme pozornost významu ale upadli v bláznovství: zaměnili slávu ne-

prohlášení: pomíjitelného Boha za zobrazení podoby po-

Jemu buď sláva na věky. Amen. (Ř 11,36) míjitelného člověka, ano i ptáků a čtvernožců

Není to pouhá fráze, kterou křesťané a plazů. Proto je Bůh nechal na pospas ne-

často opakují jen proto, že se v Bibli čistým vášním jejich srdcí, takže zneuctíva-

často vyskytuje? Co ale konkrétně zna- jí svá vlastní těla; vyměnili Boží pravdu za

mená? Z textu plyne, že Bůh má být lež a klanějí se a slouží tvorstvu místo Stvo-

oslaven za něco, čeho dosáhl. Je tak řiteli – on budiž veleben na věky! Amen.

vyjádřeno uznání za nějakou zásluhu. (Ř 1,21–25) Zkusme se nejdříve zamyslet nad ob- Bůh nikomu nestraní. Ti, kteří neměli zá-

sahem listu Římanům 1–11. kon a hřešili, také bez zákona zahynou; ti,

Pavel zdůrazňuje skutečnost, že Bůh kteří znali zákon a hřešili, budou odsouzeni

vydal skrze Adama celé lidstvo nepo- podle zákona. Před Bohem nejsou spravedliví

slušnosti. Židům dal zákon (desatero ti, kdo zákon slyší; ospravedlněni budou, kdo

přikázání), aby skrze něj ukázal bohat- zákon svými činy plní. (Ř 2,11–13) ství své slávy (Ř 9,23), aby skrze zákon Nepřiznat Bohu slávu za všecko,

odhalil hřích, ale i to, že pošle Mesiá- spoléhat sám na sebe nebo dokonce

še, aby napravil vše, co způsobil první přehánět vlastní zásluhy, je urážkou

Adam (prokletí celé země), co nenapl- samotného Boha. Zásluhy připisované

nili Židé skrze zákon (nepřijali Mesiá- lidem okrádají Pána Boha o jeho slávu.

še) a co učinili pohané, kteří propadli Popírání nebo deformace Boží prav-

bezbožnosti a modlářství. Proto musel dy jakýmkoliv způsobem je sebede-

Bůh obětovat svého Syna, aby on, člo- struktivní. Člověk byl stvořen k Bo-

věk bez hříchu rovný Bohu, nesl hřích žímu obrazu, a ne aby oslavoval sám

ČÍSLO 164 | 17

sebe a očekával odměnu za své dobré jediný pokyn, který jej měl ochránit

skutky. Nestačí o Bohu vědět a věřit před smrtí a utrpením. Adamova mysl

v jeho bytí. Je nanejvýš důležité Boha nebyla stvořena jako nepopsaný list

znát, milovat, chválit a uctívat ho za papíru. Měl veškeré vědomosti a zna-

jeho dobrotu, shovívavost, odpuštění losti, byl stvořen, aby panoval nad

a velkomyslnost! Na začátku 36. verše vším živým i nad celou zemí. Byl po-

je psáno: věřen, aby rajskou zahradu obdělával

Vždyť z  něho a  skrze něho a  pro něho a střežil. Adam měl od Boha veškeré

je všecko! Jemu buď sláva na věky. Amen. informace, aby obstál, ale všichni ví-

(Ř 11,36) me, jak to dopadlo. Eva uvěřila hado-

vi, Adam uvěřil Evě a oběma se ote-

Bohu patří sláva za vše vřely oči a skryli se před Bohem. Co

následovalo? Adam byl vyhnán z ráje,

Bůh si zaslouží naši chválu nejen za zemřel duchovně (byl oddělen od Bo-

spasení hříšníků, ale především pro- ha) A země byla prokleta: to, že jeho sláva převyšuje všechno. … po celý svůj život z ní budeš jíst v trá-

Bůh stvořil všechno a všechno udržuje pení …dokud se nenavrátíš do země, z níž

svým slovem, jemu patří všechno. Do- jsi byl vzat. Prach jsi a v prach se navrátíš.

konce nebesa vypravují o jeho slávě. (Gn 3,17–19) Všimněte si tedy, že nic se nenachází Proto na svět přicházíme všichni du-

mimo dosah jeho tvůrčí moci a vůle. chovně mrtví a všichni Adamovi po-

Možná jste si někdy sami kladli otáz- tomci umírají i tělesně. ku: „Pokud Bůh stvořil všechno, zna- Boží cesty nemůžeme pochopit

mená to, že je také autorem hříchu?“ lidským rozumem, jeho rozhodnutí

Bůh ve své svatosti nestvořil nic hříš- a soudy jsou nevyzpytatelné. Ani ne-

ného, proto nenese odpovědnost za můžeme Boží záměry hodnotit. Jeho

lidskou neposlušnost. Žádný hřích konečný cíl je, abychom Boha poznali

nemůže být pozitivní součástí Bo- a důvěřovali mu. ha. Bůh stvořil vše dokonalé a dob-

ré. Hřích tedy není přídavkem něče- Přehlížet Boží slávu znamená žít

ho nového, ale je to poškození toho, v bludu a sebeklamu co tu bylo od počátku, co bylo doko-nalé. Svatý a svrchovaný Bůh používá Sebeklam znamená, že nechápeme

hřích, dopouští katastrofy pro vyšší cí- smysl a cíl vlastního bytí, nechápeme,

le a my žasneme, že Boha nemůže nic že všechno existuje pro Boží slávu.

překvapit. Upírat Bohu slávu znamená popírat

Adam jako jediný z lidí měl svobod- jeho charakter. Kdo nevzdává Bohu

nou vůli. Když žil v ráji, měl vše, co chválu a slávu, platí o něm následují-

k životu potřeboval. Přesto nedodržel cí slova:

18 | ZÁPAS O DUŠI

Soustředění na sebe je Bohu nepřátelské, přinesla porušení smlouvy a zavržení

neboť se nechce ani nemůže podřídit Božímu zaslíbeného Mesiáše. zákonu. (Ř 8,7) • Kristus byl zrazen, potupen a ukři-

Všichni jsme byli stvořeni k Božímu žován; jeho vzkříšení potvrzuje usmí-

obrazu. Na rozdíl od Adama jsme ztra- ření Božího spravedlivého hněvu. tili svobodnou vůli, místo toho máme • Pronásledování apoštolů a učed-

pouze svobodu volby. Morální kom- níků umožnilo vznik církve a uzavření

pas svědomí nás chrání od nejhoršího. Nové smlouvy. Pokud je člověk soustředěn na cokoliv • Kristovo evangelium proniká do

jiného než na Boha, žije ve vzpouře, uzavřených zemí skrze pronásledová-

upadá do hlubin hříchu a jeho násled- ní církve. ků. Hřích odděluje člověka od Boha Jak často chválíte Boha za jeho ab-

a narušuje vzájemné vztahy s ostatní- solutní svrchovanost nad veškerým

mi. Každý přichází na svět duchov- děním? Přemýšlíte o jeho moudrosti

ně mrtvý. V tomto stavu potřebují být a moci, s níž ovládá vše, co se v dě-

všichni lidé bez výjimky usmíření s Bo- jinách lidstva událo a co vede ke ko-

hem, ale ne všichni toho dosáhnou. nečnému cíli? Opíráte se o jeho zaslí-

bení, že učiní totéž ve vašem životě?

Boží sláva se projevuje v Kristu Uvědomujete si, že se váš čas na ze-

mi krátí? Všichni lidé, instituce, vlá-

Boží nadčasový plán, jeho vševě- dy zaniknou, sláva člověka vybledne

doucnost, moc, moudrost, hloubka a uvadne ve světle Boží svatosti. Sil-

bohatství milosrdenství a slávy je na- ní se stanou slabými. Rychlí se zpo-

plněna a dokonána v Kristu. Člověk malí a ztratí svou obratnost a bystrost,

je odpovědný za morální volby na zá- paměť ochabne. Přijde den, kdy bu-

kladě svědomí. Bůh dopouští zkouš- de i  mocný a  samostatný závislý na

ky a přichází pokušení a všechno slou- druhých. Sebevědomý se začne obá-

ží k naplnění Božího plánu spasení. vat. Výkonný a spolehlivý pracovník

Chceme-li růst v úžasu nad propraco- bude snadno nahrazen. Mocná a sil-

vaností Božího plánu, musíme vidět ná společnost se rozpadne. Boží sláva

Boží slávu především v osobě Ježíše však nezanikne, neoslabí se, ale přetr-

Krista a  uvědomovat si nevyhnutel- vá, zůstane s námi navždy. Radujme

nost soudu: se z této pravdy a z toho, že můžeme

• Adamova neposlušnost vedla žít pro Boží slávu. Žít pro cokoli ji-

k odcizení a nepřátelství, ale i k zaslí- ného je honba za větrem, pomíjivost

bení záchrany. a bída. Doufat v marné věci zname-

• Lidská zvrácenost vyvolala celo- ná promarnit to nejcennější, co nám

světovou potopu. Bůh připravil. Žít pro cokoli jiného,

• Nevíra vyvoleného národa Židů znamená žít pro něco, co nás v konci

ČÍSLO 164 | 19

konců zklame a zahanbí. Bůh je svatý; okamžiku svého života měli potřebu

jeho svrchovanost si zaslouží veškerou vyjádřit někomu vděčnost a poděko-

slávu a chválu. V Kristu Bůh jednal ne- vat za to, čeho jste v životě dosáhli,

jen proto, aby oslavil své jméno, ale byli jste tak uchváceni pocitem krásy

aby národům připravil cestu k životu, nebo jste prožili něco tak úžasného, že

který přetrvá navěky, nezahanbí nás jste zůstali v úžasu, stáli jste na rozces-

ani nezklame. Život v plnosti zname- tí, chvalte Hospodina. Jen Bohu patří

ná žít pro slávu jeho velkého jména! veškeré uznání a sláva. Toto velké zaslíbení je pravdivé pouze Pokud jste ještě nenašli odpověď na

v Kristu. Vyjádřit náležité uznání Boží otázku, jaký smysl má váš život, od-

slávy a konání je správná věc, ale po- kud a kam jdete, obraťte svoji pozor-

kud jsou zásluhy a uznání zaměřeny nost ke zdroji veškerého poznání. Svět

na někoho jiného nebo je připisujeme vám může nabídnout jen pozlátko,

sami sobě, je to špatné. náboženský systém vám nabízí iluzi.

Každý žitím putuje jak přelud, hluku nadě- Svět je stále složitější, informovanější

lá, ten vánek pouhý, kupí majetek a neví, kdo a proměnlivější. Bůh je neměnný, pře-

to shrábne. A tak jakou mám naději, Panov- trvá na věky. Teprve hloubka a bohat-

níku? Moje očekávání se upíná jen k tobě. ství moudrosti všemohoucího Boha

(Ž 39,7–8) dávají všemu nový smysl. Od něho,

skrze něho a pro něho bylo všechno

Bohu patří sláva za vše, co pro stvořeno.

své stvoření připravil a vykonal Moc, síla a  sláva evangelia spočí- vá v tom, že bez ohledu na to, čeho

Když se scházíme ke společné boho- v životě dosáhneme a čemu zasvětí-

službě, měli bychom mít na paměti, že me svůj život,nejdůležitější věc, kte-

se scházíme proto, abychom hloubě- rou můžeme jako křesťané udělat, je

ji poznávali Boží velikost a navzájem žít pro Boží slávu, aby i ostatní pozna-

pomáhali jeden druhému. Záleží na li, že zaslíbení nadpřirozeného poko-

účasti každého z nás, protože máme je a naplněného života nenajdeme ve

příležitost se navzájem povzbuzovat světě, ale jen skrze Pána Ježíše Kris-

a vyznávat vlastní slabosti a podřizo- ta, který přišel, aby nalezl a zachránil

vat se Boží vůli. Nevzhlížejte příliš ty, kdo byli ztraceni. Jen on je hoden

vysoko, společenské postavení není chvály a uctívání. v životě to nejdůležitější. Tato prav- Víme, že všecko napomáhá k dobrému těm,

da by nám měla pomoci nelpět pří- kdo milují Boha, kdo jsou povoláni podle

liš na majetku, moci a slávě. Nestavte jeho rozhodnutí. Které předem vyhlédl, ty ta-

světské hodnoty příliš vysoko a neod- ké předem určil, aby přijali podobu jeho Syna,

vozujte od nich svou hodnotu a dů- tak aby byl prvorozený mezi mnoha bratří-

ležitost. Pokud jste někdy v nějakém mi; které předem určil, ty také povolal; které 20 | ZÁPAS O DUŠI

povolal, ty také ospravedlnil, a které ospra- novou knihu autora Charlese Leitera

vedlnil, ty také uvedl do své slávy. Co k to- Ospravedlnění a znovuzrození. mu dodat? Je-li Bůh s námi, kdo proti nám? Minulý měsíc jsme se mohli společ-

On neušetřil svého vlastního Syna, ale za nás ně povzbudit ve společenství u Boží-

za všecky jej vydal; jak by nám spolu s ním ho slova na Zimní konferenci Zápa-

nedaroval všecko? Kdo vznese žalobu proti su o duši a Poutníkovy četby. Letošní

vyvoleným Božím? Vždyť Bůh ospravedlňu- nádherné téma Soli Deo Gloria – Jedi-je! Kdo je odsoudí? Vždyť Kristus Ježíš, kte- ně Bohu buď sláva nás vedlo k trůnu

rý zemřel a který byl vzkříšen, je na pravici Boží slávy v uctívání Pána skrze ká-

Boží a přimlouvá se za nás! Kdo nás odloučí zání slova, modlitby i společný zpěv

od lásky Kristovy? Snad soužení nebo úzkost, církve. Slovy jedné ze sester v Kristu

pronásledování nebo hlad, bída, nebezpečí „jsme byli téměř v nebi!“. Výklady Bo-

nebo meč? Jak je psáno: „Denně jsme pro te- žího slova nás velmi prakticky vedly

be vydáváni na smrt, jsme jako ovce urče- k hlubšímu porozumění, jak oslavíme

né na porážku.“ Ale v tom ve všem slavně Pána ve svých životech. Konference

vítězíme mocí toho, který si nás zamiloval. je opravdovým vrcholem celého roku

(Ř 8,28–37) v životě časopisu. Moc rádi se na ní

právě s vámi setkáme v příštím roce,

dá-li Pán 21. února 2026.

JAK JSME Každý účastník si zdarma mohl vy-

brat knihu. Bylo možné zvolit jednu

HOSPODAŘILI z těchto knih: Svou slávu nikomu ne- dám (Pavel Steiger), Střípky poznání V ROCE 2024 Boha, I. díl (Arthur W. Pink) nebo Po-

Redakce těšení v Trojici (Michael Reeves). Kéž

vám kniha přinese užitek v následová-

ní Pána Ježíše!

Časopis Zápas o duši je stále po ce-

Milí čtenáři časopisu Zápas o duši lou dobu šířen bezplatně, a toho se

a webových stránek www.Reformace. chceme i nadále držet. Naším přáním

cz! je, aby byl dostupný pro každého, kdo

Přijměte prosím naše poděkování za má o něj zájem, bez ohledu na to, zda

vaši pokračující modlitební i praktic- by si jeho čtenář mohl dovolit časo-

kou podporu vydávání časopisu Zápas pis kupovat či nikoliv. Posláním časo-

o duši, která nás i v roce 2024 prová- pisu je poskytovat biblické vyučování

zela a umožňovala Spolku Reformace. širokému okruhu zájemců, podpořit

cz pokračovat v činnosti a dále ji rozví- evangelizaci a povzbuzovat k věrné-

jet. Všem, kteří v loňském roce finanč- mu následování Pána. Ale stejně jako

ně přispěli, zasíláme jako poděkování cokoliv jiného, i tento časopis něco

ČÍSLO 164 | 21

stojí. V níže uvedené tabulce se mů- Ježíše: „služte v lásce jedni druhým“

žete podívat na naše příjmy a výdaje (Gal 5,13). Pravdou také je, že ceny

v loňském roce. služeb, které využíváme, stále rostou.

Jak můžete vidět z níže uvedené ta- Povzbuzujeme se však k důvěře Pá-

bulky, stouply příspěvky od čtenářů nu. Dokud On bude chtít, aby časopis

za loňský rok o 114 000,- Kč oproti ro- sloužil, bude také naklánět srdce čte-

ku 2023. Také se nám podařilo snížit nářů ke štědrosti. náklady o 83 000,- Kč. Jsme Pánu vel- Aktuální i  archivní články Zodu

mi vděční za rostoucí štědrost čtená- můžete najít také na facebookových

řů, která pomohla pokrývat neustále stránkách. Videa z  konferencí po-

rostoucí náklady zvláště na distribuci stupně zveřejňujeme na youtubovém

časopisu. Velkou pomocí byl také dar kanále. pokrývající pronájem konferenčního Prosíme vás o modlitební podporu

sálu. Zaslané dary ještě plně nepokry- této služby. Děkujeme všem, kteří ta-

ly náklady, ale z Boží milosti se blíží- ké pomáhají šířit časopis do dalších

me vyrovnanému rozpočtu! rukou. Můžete si nechat posílat více

Snažíme se nadále hledat úspory výtisků na vaši adresu pro rozdávání

v naší činnosti. Zimní Konferenci dě- časopisu ve vašem sboru. láme jako „nízkonákladovou“. Je totiž Kéž oslavíme našeho Pána skrze to,

založená na vydatné pomoci dobro- co společně děláme a kým jsme v Kris-

volníků, kteří naplňují povolání Pána tu Ježíši!

Příjmy 2024 Dary (v Kč) Výdaje 2024 (v Kč)

Domácí 601 349,00 Kč Tisk časopisu 106 600,00 Kč

Distribude ČR 135 500,00 Kč

Distribude SR 38 900,00 Kč

Slovensko 48 685,00 Kč Redakční práce a účetnictví 156 000,00 Kč

Práce redaktora 141 900,00 Kč

Překlady, sazba a korektury 51 800,00 Kč

Další výdaje (kancelář, poplatky, dary… ) 76 600,00 Kč

Nový web 20 000,00 Kč

Propagace sociální sítě 19 800,00 Kč

HCJB 72 820,00 Kč Další tiskoviny 53 800,00 Kč

CELKEM 722 854,00 Kč 800 900,00 Kč

Stav účtu k 31. 12. 2024 450 640,00 Kč 22 | ZÁPAS O DUŠI

OD ZÁKONA Co znamená, že jsou křesťané „pod

milostí“? A  co znamená, že „nejsou

K MILOSTI pod zákonem“ a jsou „mrtví pro zá-

kon“? Znamená to, že pro křesťany již

Charles Leiter není špatné krást, cizoložit nebo ji-

nak pokračovat v hříchu? Pavel halas-

ně odpovídá: „Naprosto ne!“ (Ř 6,14–

Hřích nad vámi už nebude panovat; vždyť 15). Co přesně tedy znamená svoboda

nejste pod zákonem, ale pod milostí. (Ř 6,14) od zákona? Poté co jsme se zabývali

povahou a charakteristikami osprave-

Já však, odsouzen zákonem, jsem mrtev pro dlnění a obnovy, jsme nyní schopni

zákon, abych živ byl pro Boha. Jsem ukřižo- dát na tuto otázku několik odpovědí.

ván spolu s Kristem… (Ga 2,19–20) Tyto odpovědi jsou velmi podivuhod-

né a ve svých důsledcích dalekosáhlé.

V předchozích kapitolách jsme vidě-

li, že obnova je v Bibli popsána jako Prokletí „změna sfér“– od těla k Duchu, od ze-

mě do nebe a z otroctví hříchu do ot- V jakém smyslu jsou křesťané svo-

roctví spravedlnosti. Bible však hovoří bodní od zákona? První odpovědí je,

i o jiné změně sfér – z existence „pod že křesťané jsou svobodní od prokletí

zákonem“ do existence „pod milostí“. zákona. Všichni ztracení lidé žijí pod

Protože tato změna sfér zahrnuje jak jeho kletbou: ospravedlnění, tak znovuzrození, je Neboť pod prokletím jsou všichni, kdo

nezbytné, abychom vzali při diskuzi jsou ze skutků zákona, neboť je psáno: „Pro-

o těchto dvou velkých zázracích v úva- klet je každý, kdo nezachovává všechno, co

hu některé její aspekty. je napsáno v knize Zákona, aby to plnil.“

Ve výše citovaných verších Pa- (Ga 3,10 ČSP) vel říká, že křesťané „nejsou pod zá- Bez ohledu na to, jak dobře se mu

konem“ a  že „jsou mrtvi pro zá- v životě zdánlivě daří, žije nekřesťan

kon“. V  jiných pasážích nám říká, neustále pod Božím prokletím. I když

že křesťané byli „zproštěni záko- jsou jeho děti zdravé, jeho zahra-

na“ (Ř 7,6) a  již nejsou „spoutáni“ da vzkvétá a jeho květiny krásně vo-

(Ř 7,6) zákonem, ale byli Kristem ní, „hněv Boží na něm zůstává“ po ce-

„osvobozeni“ od „otrockého jha zá- lou dobu (J 3,36). Jednoho dne uslyší

kona“ (Ga 5,1). Vztah ztraceného člo- strašná slova: věka k Bohu je vztahem zákona, ale Jděte ode mne, prokletí, do věčného

u křesťana tomu tak není. Žije ve sta- ohně, připraveného ďáblu a jeho andělům!

vu slavné „svobody“ a  „volnosti“ (Mt 25,41) (Ga 5,1.13). Křesťan je naopak z prokletí zákona

ČÍSLO 164 | 23

vykoupen: si Boží přízeň a získat na konci kur-

Kristus nás vykoupil z prokletí zákona, ne- zu jedničku. Pro křesťana je všechno

boť se stal prokletím za nás – vždyť je psá- jinak. Už má „jedničku“, už má věč-

no: „Proklet je každý, kdo visí na dřevě...“ ný život, už má Boží úsměv a přízeň

(Ga 3,13) – a to vše díky Kristovu dílu, které za

Sláva Bohu! Pokud jste křesťané, už nás vykonal! Bůh se z něj těší a raduje

nejste pod kletbou! Nezůstal na se z něj, jako se ženich raduje ze své

vás ani kousek prokletí, neboť „[ny- nevěsty: ní] … není žádného odsouzení pro ty, A jako se ženich veselí z nevěsty, tak se tvůj

kteří jsou v Kristu Ježíši“ (Ř 8,1). Na- Bůh bude veselit z tebe. (Iz 62,5) víc na vás prokletí už nikdy nedopad- V onen den bude Jeruzalému řečeno:

ne, neboť vaše hříchy jsou navždy pryč „Neboj se, Sijóne, nechť tvé ruce neochab-

(Žd 8,12). nou! Hospodin, tvůj Bůh, je uprostřed tebe,

bohatýr, který zachraňuje, raduje se z tebe

Svobodný od zákona, ó, šťastný stav, a veselí, láskou umlká a opět nad tebou jásá

Ježíš krvácel a je tu odpuštění. a plesá.“ (Sf 3,16–17)

Prokleté zákonem a potlučené pádem Když si uvědomujeme, jak hříš-

nás milost vykoupila jednou provždy. ní a nehodní Boží radosti stále jsme,

Jednou provždy, ó hříšníku, přijmi ji, je pro nás těžké uvěřit, že by to s ná-

jednou provždy, bratře, věř; mi mohl opravdu takhle cítit. Ale je

drž se kříže, břemeno spadne, to pravda! Nejenže nás miluje, miluje

Kristus nás vykoupil jednou provždy! nás víc, než jsme schopni pochopit –

― Philip P. Bliss jeho láska „přesahuje každé poznání“

(Ef 3,19).

Požehnání a přízeň Křesťan je osvobozen od zákona co-

by podmínky pro získání života. Kris-

Křesťané jsou nejen osvobozeni od tus ho nejen vykoupil z prokletí zá-

prokletí zákona, ale také od zdrcují- kona, ale také mu zajistil všechna

cího břemene nutnosti dodržovat zá- požehnání života a spravedlnosti. kon jako prostředek k získání ospra- Ale Kristus nás vykoupil z kletby zákona…

vedlnění a  života. Jak jsme viděli To proto, aby požehnání dané Abrahamo-

v předchozích kapitolách, zákon na- vi dostaly v Ježíši Kristu i pohanské národy,

bízí příslib života a požehnání těm, abychom zaslíbeného Ducha přijali skrze ví-

kdo si jeho dodržováním upevňu- ru. (Ga 3,13–14) jí svou vlastní spravedlnost (Ga 3,12; To znamená, že namísto života pod

L 10,25–28; Fp 3,9; Ř 10,5). prokletím nyní křesťan žije pod trva-

„To čiň a budeš živ,“ zní princip zá- lým Božím požehnáním. I když jeho

kona. Pod zákonem se lidé vyčerpávají děti mohou trpět nemocemi, jeho za-

(a žalostně selhávají) ve snaze zasloužit hrada může být zničena suchem a je- 24 | ZÁPAS O DUŠI

ho květiny zvadnou, žije neustále pod prokletí zákona a  je osvobozen od

Božím úsměvem. Tento stav požehná- zákona jako prostředku k získání ži-

ní vyplývá z jeho ospravedlnění: vota. Další aspekt svobody křesťana

Protože se v Písmu předvídá, že Bůh na od zákona je však přímým důsledkem

základě víry ospravedlní pohanské národy, obnovy : je osvobozen od zákona jako dostal už Abraham zaslíbení: „V tobě dojdou vnějšího pravidla, které je v rozporu s jeho

požehnání všechny národy.“ A tak lidé víry skutečnou přirozeností a touhami. Tato svo-docházejí požehnání spolu s věřícím Abraha- boda k němu přichází skrze zázrak

mem. (Ga 3,8–9) nového srdce.

Zrovna tak David mluví o požehná- Abychom pochopili, co to znamená,

ní člověka, kterému Bůh počítá spra- stačí se zamyslet nad stavem každé-

vedlnost bez ohledu na skutky: ho nevěřícího: Zákon se mu vnucu-

Blaze těm, jimž jsou odpuštěny nepravos- je zvenčí a odporuje jeho skutečným

ti a jejich hříchy přikryty. Blaze tomu, jemuž touhám, čímž ho udržuje ve stavu ne-

Hospodin nepočítá hřích. (Ř 4,6–8) ustálého otroctví a frustrace. Zakazuje

Je neskonale lepší živořit ve vězeň- mu to, co miluje, a přikazuje to, co ne-

ské cele pod Božím požehnáním než návidí. Když vztáhne ruku, aby kradl,

žít v paláci pod jeho kletbou! zákon mu říká: „Nepokradeš.“ Když

Tehdy řekne král těm po pravici: „Pojďte, se podívá chtivě na ženu, zákon říká:

požehnaní mého Otce, ujměte se království, „Nezcizoložíš.“ Stav ztraceného člo-

které je vám připraveno od založení světa.“ věka tak vystihují slova jedné populár-

(Mt 25,34) ní samolepky na nárazník: „Všechno,

Jsi křesťan? Pak na tobě spočívá Bo- co mám rád, je buď nezákonné, nemo-

ží požehnání, jaké si ani nedovedeme rální nebo se po tom tloustne.“ Zákon

představit. omezuje a svazuje neobnoveného člo-

Co oko nevidělo a ucho neslyšelo, co ani věka strachem a výhrůžkami a on ho

člověku na mysl nepřišlo, připravil Bůh těm, nenávidí : kdo ho milují. (1K 2,9) Soustředění na sebe je Bohu nepřátelské,

Ano, dobrota a milosrdenství provázet mě neboť se nechce ani nemůže podřídit Božímu

budou všemi dny mého žití. Do Hospodino- zákonu. (Ř 8,7) va domu se budu vracet do nejdelších časů. Každý křesťan byl z tohoto otroc-

(Ž 23,6) tví osvobozen. Zákon pro něj již ne-

ní vnějším pravidlem, které odporu-

Externí pravidla je jeho pravé přirozenosti a touhám.

Naopak, zákon je vnitřní. Byl „vepsán

Jak jsme viděli v předchozích oddí- do jeho srdce“ prostřednictvím zázra-

lech, některé aspekty křesťanské „svo- ku obnovy (Žd 8,10). Omezuje ho

body od zákona“ souvisejí s  ospra- láska, nikoli zákon (2K 5,14). To, co

vedlněním . Křesťan je osvobozen od vychází z jeho nitra, je v souladu se

ČÍSLO 164 | 25

zákonem a automaticky ho naplňuje, „co je vůle Boží, co je dobré, Bohu mi-

„je tedy láska naplněním zákona“ (Ř lé a dokonalé“ (Ř 12,2). 13,10; Ga 5,14). Křesťan, který je tím, Křesťan není „pod“ zákonem, je-

kým skutečně je, se nikdy nemusí obá- ho (abychom použili Pavlovu termi-

vat, že by se dostal do rozporu s Bo- nologii) „zákonem je Kristus“ (1K 9,21

žím zákonem. řec. „ennomos Christou“). Kdyby by-

Ovoce Božího Ducha však je láska, radost, li všichni lidé křesťany, nebylo by tře-

pokoj, trpělivost, laskavost, dobrota, věrnost, ba zámků na domech ani nápisů v ob-

tichost a sebeovládání. Proti tomu se zákon chodech zakazujících krádeže. A tento

neobrací. (Ga 5,22–23) stav se stane skutečností v nebi, kde

Dáte-li se však vést Božím Duchem, nejste každý zakusí absolutní svobodu dě-

už pod zákonem. (Ga 5,18) lat, co se mu zlíbí. V nebi nebudou

V souladu s touto skutečností Pavel žádné nápisy, které by říkaly: „Neza-

říká, že: biješ“ nebo „Miluj Hospodina, svého

„… zákon není určen pro spravedlivé- Boha, celým svým srdcem“ – nebude

ho, nýbrž pro lidi zlé a neposlušné, bezbož- jich třeba! né a hříšníky, pro lidi bohaprázdné a světské,

pro ty, kdo vztáhnou ruku proti otci a matce, Nabídka a poptávka provrahy, smilníky, zvrhlíky, únosce, lháře, kři-

vopřísežníky, a co se ještě příčí zdravému uče- Všichni křesťané zemřeli pro zákon.

ní.“ (1Tm 1,8–10) Nejsou „pod zákonem, ale pod milos-

Spravedlivý člověk taková vnější tí“. Podrobnější zkoumání významu

omezení nepotřebuje, protože je ome- těchto pojmů by přesáhlo rámec na-

zován svou vlastní svatou přirozenos- šeho článku, ale možná bychom mě-

tí. Dokonce i příkazy a napomenutí li zmínit ještě jeden aspekt naší „smr-

Nového zákona jsou nutné jen pro- ti zákonu“. Křesťané zemřeli zákonu

to, že věřící se ještě zcela „nestali tím, v tom smyslu, že již nežijí v říši „po-

kým jsou“. Protože jsme ještě v tomto ptávky“, ale v oblasti „nabídky“. Jsou

„smrtelném těle“ a podléháme „kla- „pod“ milostí, nikoliv pod zákonem

mům hříchu“ (Žd 3,13) a  „ďáblo- coby dominantní mocí a žijí ve sféře,

vým svodům“ (Ef 6,11), stále potře- kde „vládne milost“ (Ř 5,21). V této

bujeme vodítka, která nám pomohou sféře v konečném důsledku nic nezá-

třídit dobro a zlo. Jak však rosteme visí na člověku, a vše závisí na Bohu.

v milosti, naše mysl se postupně „ob- Každá touha po dobru a každý skutek

novuje“ a díky praxi jsou naše „smys- poslušnosti je ve věřícím milostivě vy-

ly vypěstovány tak, že rozeznají dobré působený Bohem! od špatného“ (Žd 5,14). Tímto způ- Neboť je to Bůh, který ve vás působí, že

sobem jsme stále více uschopňováni chcete i činíte, co se mu líbí. (Fp 2,13) k tomu, abychom dokázali rozpoznat, Ve sféře, kde vládne milost, se Bůh 26 | ZÁPAS O DUŠI

zavazuje, že ve mně bude pracovat životem, stále ještě vězí v padlém tě-

navzdory mým slabostem a nedostat- le plném hříšných sklonů a  návyků

kům, dokud nebudu dokonale při- (2K 4,7). Musí to tak být, aby bylo pa-

podobněn Kristovu obrazu. Ačkoli já trné na prvním místě nám samým, že

mohu být šokován svými křesťanský- to není naše moc a naše zásluha, která

mi selháními, Bůh není! Všechny mé nám přináší spásu, posvěcení a schop-

hříchy a slabosti znal už předtím, než nost potěšovat Boha svatým způso-

na mě upnul svou lásku, a ve skuteč- bem života. Z tohoto důvodu je křes-

nosti řídí a usměrňuje má selhání pro ťanský život zápasem o  poslušnost

mé vlastní dobro – aby odhalil mé sla- a posvěcení! A může se stát, že naše

bosti a vysvobodil mě z nich (L 22,31– cíle budou mnohé a všelijaké. Přitom

32). V nové smlouvě se Bůh milosrdně však ne v souladu s Boží vůlí, zamě-

rozhodl, že nás „očistí od všech našich řené na Boží slávu, vedoucí k našemu

nečistot a od všech našich hnusných posvěcení a růstu a budující svaté i ne-

model“ (Ez 36,25), a nikdy si neod- věstu Pána Ježíše Krista, církev. počine ani nepoleví, dokud toto dílo Cíl nebo cíle křesťanů totiž na prv-

nebude konečně dokonáno. Haleluja! ním místě nesměřují do tohoto světa

a věku, který pomine. Nehledíme na

– z knihy Ospravedlnění a znovuzrození, tento svět jako na svůj domov. Jsme

Poutníkova četba, 2025 zde cizinci bez domovského práva

(1Pt 2,11). Protože nás Pán Ježíš ze svě-

ta vyvolil, svět nás nenávidí (J 15,19).

JAKÉ JSOU A JAKÉ Náš skutečný cíl je nebeské povahy.

Jde o to oslavit Boha a jeho Syna Ježíše

MAJÍ BÝT CÍLE Krista poslušným a svatým způsobem života v  tomto věku tmy a  bezbož- KŘESŤANŮ? né zloby. Jsme sůl země a světlo svě-

Pavel Borovanský ta. Náš cíl je projít tímto věkem a jeho

temnotou do nebeského domova jako

Otázky ze Zimní poslušné děti k Boží slávě. Pán Ježíš

konference Zápasu o duši i holedbajícím se služebníkům a přá- zmateným, vystrašeným, ale zároveň

telům řekl:

V  domě mého Otce je mnoho příbytků;

Písmo říká, že nesmírný poklad kdyby tomu tak nebylo, řekl bych vám to. Jdu,

evangelia neseme jako nová stvoření abych vám připravil místo. Kdyby tomu tak

v hliněných nádobách, doslova stře- nebylo, říkal bych vám, že vám jdu připravit

pech. Milostiplné nové stvoření, kte- místo? (J 14,2) ré touží potěšovat Boha celým svým Bible je cele vydechnutá Božím Du-

ČÍSLO 164 | 27

chem, každičké slovo v ní. Pavel psal zem? Ten, který sestoupil, je tedy tentýž, který

Timoteovi, že dobrá znalost Písma také vystoupil nade všechna nebesa, aby na-

dává moudrost ke spasení vírou v Pá- plnil všechno, co jest. A toto jsou jeho dary:

na Ježíše Krista a  připravuje každé- jedny povolal za apoštoly, jiné za proroky, ji-

ho Božího člověka ke každému dob- né za zvěstovatele evangelia, jiné za pastýře

rému dílu (2Tm 3,15–17). Písmo učí, a učitele, aby své vyvolené dokonale připravil

napravuje, usvědčuje a vychovává ke k dílu služby – k budování Kristova těla, až

spravedlnosti. To všechno můžeme bychom všichni dosáhli jednoty víry a pozná-

označit za cíle křesťanského života. ní Syna Božího, a tak dorostli zralého lidství,

Dnes jsem vybral z Písma oddíl, kte- měřeno mírou Kristovy plnosti. Pak už nebu-

rý nám pomůže o něco více porozu- deme nedospělí, nebudeme zmítáni a unáše-

mět, jaké jsou naše cíle, co máme mít ni závanem kdejakého učení – lidskou fal-

na zřeteli. V odpovědi na otázku jistě ší, chytráctvím a lstivým sváděním k bludu.

nelze v jednom článku vyčerpat všech- (Ef 4,1–14) ny roviny a směry a obsáhnout vše, co V textu uvidíme naše povolání. Po-

souvisí s cílem a smyslem křesťanova chopit podstatu našeho povolání Bo-

života. Nad cíli a cílem křesťanského hem nám jistě pomůže lépe najít cíl,

života lze jistě rozjímat z mnoha růz- ke kterému máme směřovat. Uvidí-

ných úhlů pohledu a  jistě najdeme me jeden lid, stejné povolání, a pro-

mnoho dalších důrazů a principů i od- to i stejný cíl. Toto povolání je výsled-

dílů Písma, které nám pomohou najít kem vítězství Ježíše Krista na kříži,

naše cíle v souladu s Boží vůlí a k Bo- jeho vzkříšení a  nanebevstoupení.

ží slávě. Kéž vám Pán Bůh požehná Uvidíme, že Pán Ježíš na kříži zajistil

v modlitbách i studiu jeho slova. Náš vítězství, zaopatřil a obdaroval Boží

dnešní text je z Efezským 4,1–14. lid Božími dary, aby mohli křesťané

Proto vás já, vězeň kvůli Pánu, prosím, své povolání naplnit. Petr svědčí uná-

abyste tomu povolání, kterého se vám dosta- šen Duchem svatým, že… lo, dělali čest svým životem, vždy skromní, tiší … všecko, čeho je třeba k  zbožnému

a trpěliví. Snášejte se navzájem v lásce a usi- životu, darovala nám jeho božská moc, když

lovně hleďte zachovat jednotu Ducha, spoje- jsme poznali toho, který nás povolal vlastní

ni svazkem pokoje. Jedno tělo a jeden Duch, slávou a mocnými činy. (2Pt 1,3) k jedné naději jste byli povoláni; jeden je Pán, Zbožný život k Boží slávě je velmi

jedna víra, jeden křest, jeden Bůh a Otec obecně řečeno náš cíl v tomto světě.

všech, který je nade všemi, skrze všechny pů- Podívejme se na to trochu podrobněji.

sobí a je ve všech. Každému z nás byla dá-

na milost podle míry Kristova obdarování. NAŠE POVOLÁNÍ

Proto je řečeno: „Vystoupil vzhůru, zajal ne- Vážnost povolání přátele, dal dary lidem.“ Co jiného znamená „vystoupil“, než že předtím sestoupil dolů na Pavel napsal v prvních třech verších: 28 | ZÁPAS O DUŠI

Proto vás já, vězeň kvůli Pánu, prosím, cíli? Ke svatosti! Život hodný Kristo-

abyste tomu povolání, kterého se vám dosta- va povolání má pode Písma nést cha-

lo, dělali čest svým životem, vždy skromní, tiší rakteristické, zbožné znaky. A růst do

a trpěliví. Snášejte se navzájem v lásce a usi- těchto charakteristických znaků zbož-

lovně hleďte zachovat jednotu Ducha, spoje- nosti je jedním z cílů křesťana i celé

ni svazkem pokoje. církve. Pavel zde jmenuje skromnost,

Pavel volá, zve, vybízí, prosí, ale ta- tichost a trpělivost. Takoví máme být

ké napomíná efezské svaté, aby jejich v jakékoli situaci, dokonce i v těžké

život důstojným způsobem vyjadřoval nebo vyloženě zlé. Máme zde tedy

vážnost, váhu a slávu povolání, kte- jasné cíle, týkající se našeho charak-

rého se křesťanům dostává. Tato váha teru. Bez dosažení těchto cílů nedo-

a sláva je daná za prvé podstatou, slá- sáhneme žádných dalších, které pro

vou a váhou toho, kdo povolává. Je to nás stanovil Bůh. Máme zrát a růst do

svatý Bůh. Stvořitel a Pán všeho stvo- podoby Pána Ježíše Krista. Protože on

ření i všech věcí. je tichý a pokorného srdce, jak říká

Lidé všech národů, tleskejte v dlaně, hla- v Matoušovi 11,29. holte Bohu, plesejte zvučně. Hospodin, Nej- Máme jeden druhého snášet v lásce.

vyšší, vzbuzuje bázeň, on je Král velký nad Láska je největším určovacím znakem

celou zemí. (Ž 47,2–3) Kristových učedníků, podle kterého

Za druhé pramení vážnost svatého nás má svět rozpoznávat (J 13,35). Vý-

povolání křesťanů z toho, kdo byl po- raz snášet se v lásce v sobě zahrnuje

volán a  za jakou cenu. Byl povolán i trpění škody. Láska miluje, i když jí

hříšník, dřívější bezmocný otrok hří- to stojí mnohé. Cílem křesťana a círk-

chu. Nepřítel svatého Boha, ten, kdo ve tedy je i růst v obětující se lásce po

miloval tmu. Nyní je však Boží slu- vzoru Ježíše Krista! žebník a jeho dítě. To vše za nesmír- Druhý verš ukazuje, že pokora, ti-

nou cenu oběti Božího Beránka, Pána chost a trpělivost jsou dobré nástro-

Ježíše! je lásky a cílem lásky pak je usilovat

I vás, kteří jste dříve byli odcizeni a nepřá- o zachování jednoty, a tedy růst k do-

telští Bohu svým smýšlením i zlými skutky, konalé, harmonické jednotě a pokoji

nyní s ním smířil, když ve svém pozemském Kristova těla, církve, jak stojí ve verši

těle podstoupil smrt, aby vás před Boží tvář třetím. Všechny tyto zbožné věci v nás

přivedl svaté, neposkvrněné a  bez úhony. působí Bůh mocí svého svatého Du-

(Ko 1,21–22) cha a slova.

A tak, moji milí, jako jste vždycky byli po-

Charakteristické znaky povolání slušní – nikoli jen v mé přítomnosti, ale nyní

mnohem více v mé nepřítomnosti –, s bázní

Bůh, který je svatý, volá své vykou- a chvěním uvádějte ve skutek své spasení.

pené děti z otroctví hříchu. K jakému Neboť je to Bůh, který ve vás působí, že chce-

ČÍSLO 164 | 29

te i činíte, co se mu líbí. (Fp 2,12–13) rozmanitým společenstvím, tělem

Tato dokonalá a harmonická jedno- mnoha potřebných údů. O darech Pa-

ta, kterou zachováváme a ve které ros- vel píše jako o veliké milosti. Tuto mi-

teme, je tedy také naším cílem. Pavel lost na nás Bůh v Kristu bohatě vylil

o ní mluví ve verších 4–5, kde ukazu- díky vítězství Ježíše Krista na kříži. Je

je, z čeho pramení. Křesťané mají usi- to dostatečná, plná milost, protože

lovat o její zachování. Jednota je daná, měřítkem míry a pramenem této mi-

pramení ze samé podstaty evangelia losti je sám Kristus, Beránek Boží bez

Kristova. Jedno je tělo církve, jeden vady a  poskvrny, kterého dává sám

je Duch svatý, který sestoupil o letni- Bůh Otec lidem. Boží Mesiáš podle

cích, a jedna je slavná naděje jedno- prorockých slov Žalmu 68,19 zvítězil,

ho Božího lidu – život věčný ve slávě a proto Pavel zapsal: Boží! Jeden je Spasitel a Pán, jedna je Každému z nás byla dána milost podle mí-

spasitelná víra křesťanů. Jeden je křest ry Kristova obdarování. Proto je řečeno: „Vy-

Duchem Božím do těla Kristova. A je- stoupil vzhůru, zajal nepřátele, dal dary li-

den je Bůh Otec, který působí skr- dem.” (Ef 4,7) ze všechny své děti a ve všech svých Cílem jednotlivých křesťanů je tedy

dětech. i rozpoznání svého obdarování a pou-

Bůh sám odstranil mocí evangelia žívání darů k budování svatých. Ob-

největší překážku jednoty. Smířil nás darování svatých a celé církve je pl-

v Kristu se sebou samým a smířil své né, dostatečné. Jsme plně zaopatřeni

děti i mezi sebou. Byla odstraněna zeď k tomu, abychom dosáhli všech cílů,

mezi Židy a pohany Kristovým křížem které před námi stojí jako před Božím

a byla odstraněna zhoubná moc hří- lidem, jako před Božími dětmi, jako

chu v lidských srdcích. Hřích už nad před tělem Kristovým, církví. O církvi

námi nepanuje, a proto jsme schopni čteme v Písmu, že je Boží dům, sloup

a zároveň povinni nejenom zachová- a opora pravdy. A my podle Pavla má-

vat jednotu, ale i růst v jednotě a mo- me své dary používat k budování to-

cí Božího Ducha odstraňovat tělesné hoto Božího domu. překážky jednoty. Pán Ježíš nás dokonale zaopatřil

a obdaroval, abychom sloužili v Bo-

Dokonalé dary, prostředky k na- žím domě. Podle verše dvanáct doslo-

plnění našeho povolání va budujeme tělo Krista svou odda- nou, poslušnou a láskyplnou službou!

Abychom do této dokonalé a har- K tomu směřujeme a to je naším úko-

monické jednoty mohli růst, abychom lem a cílem. Budovat Kristovo tělo,

o ni mohli v tomto světě úspěšně usi- aby rostlo v poznání Pána Ježíše Krista

lovat a  budovat ji, dal Bůh, Pán Je- a v jednotě víry. Vidíme, že v Efezským

žíš Kristus církvi dary. Učinil církev 4,1–14 je duchovní jednota křesťanů 30 | ZÁPAS O DUŠI

velmi silným tématem. Máme usilo- doslova: vat o zachování jednoty a růst jedno- Milovaní, nyní jsme děti Boží; a ještě nevy-

ty (v. 3). A máme směřovat a jednoho šlo najevo, co budeme! Víme však, až se zjeví,

dne i dosáhnout jednoty víry a pozná- že mu budeme podobni, protože ho spatříme

ní Pána Ježíše Krista (v. 13). Protože takového, jaký jest. (1J 3,2) to je způsob, jak se stát zralým člově- Tato plnost jistě přijde, ale Pavel pí-

kem podobným Pánu Ježíši Kristu. Jde še, že nás Pán Bůh ve svém Synu Pánu

o nejkrásnější cíl nás všech již zde na Ježíši Kristu dokonale zaopatřil a ob-

zemi, abychom byli co nejvíce podob- daroval, abychom byli tady v tomto

ní Kristu Ježíši, a tak oslavili Boha Ot- temném světě duchovně dospělí křes-

ce i Syna Božího. ťanští muži a ženy. Abychom zde byli

Dorůst zralého lidství měřeno mírou schopni obstát. Abychom byli schop-

Kristovy plnosti je obrovský, nádher- ni obstát, až nás Bůh Otec bude měřit

ný cílDoslova to znamená, že takový mírou Kristovy plnosti. Tak Bohu ka-

zbožný muž či zbožná žena postaveni ždý přinese svým životem tu největší

vedle Pána Ježíše Krista a posouzeni, možnou slávu. Tak spějme k cíli všich-

poměřeni mírou jeho svatosti a spra- ni služebníci Kristovy milosti. Amen.

vedlnosti obstojí. Oni obstojí vedle

svého Pána měřeni jeho mírou! Oni

obstojí ke slávě Krista pod tlakem UMĚLÁ INTELI-všech okolností, zkoušek a bouří to-

hoto světa. Oni obstojí pod palbou GENCE V KŘES-

a útokem všech zlých sil. Pavel napsal: ŤANSKÉM ŽIVOTĚ

Pak už nebudeme nedospělí, nebudeme

zmítáni a unášeni závanem kdejakého učení Marián Možucha – lidskou falší, chytráctvím a lstivým svádě-

ním k bludu. (Ef 4,14)

Zdá se to nemožné, přesto tady Pa-

vel píše, jakými máme být zde v tomto Není dne, kdy bych nedostal otáz-

zlém, hříchem poničeném světě, v tě- ku, jak se jako křesťan dívám na umě-

lech, ve kterých stále přebývají hříšné lou inteligenci. Moji známí z ní mají

sklony. Tak veliký a svatý je cíl, jaký strach, anebo jsou z ní naopak nadšení.

mají všichni křesťané bez rozdílu. Má- Umělá inteligence (AI) je schopnost

me dorůst do Krista a obstát měřeni strojů (a zejména jejich počítačových

samotným Kristem tady a teď v tomto programů) napodobovat rozumové padlém světě. Náš text nepíše o oka- schopnosti člověka jako uvažování,

mžiku, kdy už budeme s Pánem Ježí- učení se, plánování, a dokonce i tvo-

šem ve slávě. To je náš konečný, věčný řivost. Jak to dokáže? Stručně řeče-

cíl, být s ním v jeho slávě. Jan napsal no, má všechna veřejně dostupná data

ČÍSLO 164 | 31

z internetu i z různých archivů jako bohy“ (prý je zdrojem všech jejich na-

jsou literární díla, noviny, časopisy, dějí, kreativity, inspirace a smyslu).

dokumentace k programům, učebni- I když je to vlastně jenom nesmír-

ce apod. Všechna data v jejím úložiš- ně komplikovaný a nápomocný stroj

ti mají přiřazenou „blízkost“ k dalším (anebo program), stává se pro mno-

slovům. Na základě složitých algorit- hé „bohem“, protože ho vnímají jako

mů poté vypočítají, které slovo ná- „osobní“. sleduje ( je nejblíž), anebo se nejlé- Je to však pravda? pe hodí podle gramatických pravidel, Vždyť ta sama umělá inteligence je

zvoleného stylu a podle zadání uživa- zároveň zdrojem strachu, obav o ztrá-

tele. Díky tomu dokáže vygenerovat tu zaměstnání, zlovůle, přehnaného

zajímavý výstup (text, obraz, zvuk, vi- sledování, narušování našeho soukro-

deo, kód), který se srozumitelností, mí, manipulací apod. slovní zásobou, kvalitou vyjadřování, Pojďme se na ni spolu podívat skrze

uměleckým projevem apod. může vy- Písmo a zkoumejme „zdali je tomu tak“ rovnat tomu, co vytvoří člověk. (Sk 17,11).

AI je dnes dostupná pro každého AI se opravdu nachází téměř všude

a často zadarmo. Myslím tím genera- – v počítačích, v mobilech, v chytrých

tivní AI – například známý Chat- hodinkách, v  televizi, v  inteligent-

GPT. Seznam AI produktů je dlouhý, ních chladničkách, v autech, na uli-

a jejich počet bude jenom narůstat. cích, v bankách, letištích, restauracích

Proč je důležité mluvit o umělé inteligenci a samozřejmě v nemocnicích. Celý in-

z křesťanského pohledu? ternet je plný aplikací, které využívají

Protože se díky ní otvírají mnohé generativní AI. Učí se jí děti ve školce,

dveře. Potřebujeme k nim přistoupit vyžadují ji učitelé na základní a střední

zodpovědně a s vědomím naší úlohy škole. Články v novinách i časopisech

na Zemi. Délka tohoto článku nedo- možná napsala AI. Na infolince se vám

voluje zmínit všechno a  podrobně, jako první ohlásí AI – věrně napodo-

takže se soustředím jen na nejdůleži- beným lidským hlasem. tější aspekty. AI s námi komunikuje textem, řečí,

ale i obrazem. Není to živá bytost, ne-

AI kolem nás má moudrost, stěží rozeznává kontext

a emoce. Ale to všechno dokáže věrně

Nadšenci AI ji někdy vzletně ozna- napodobit, protože jí to lidé podsu-

čují slovy jako – „je všude kolem nás“ nuli do jejího datového modelu. Co

(tj. je všudypřítomná), „všechno ví lé- a kdy z něj vytáhnout a jak to podat

pe než lidé“ (vševědoucí), „vždy po- – na to potřebuje veliký výpočetní vý-

máhá a chrání nás před všemi hrozba- kon, ale to se „vyřešilo“ – v posledních

mi“ (všemocná), „díky ní se staneme letech byly uvedeny do výroby čipy 32 | ZÁPAS O DUŠI

s obrovským nárůstem výpočetního jenom na síti Telegram přes 4 miliony

výkonu. uživatelů měsíčně.

Díky napodobování, dokáže být Zneužití AI k šíření lží a explicitní-

lepší téměř ve všem – v dobré i zlém. ho obsahu nám připomíná naléhavost

Vše dokáže zesílit – protože je rych- ochrany pravdy a čistoty našich myslí

lá, „neunaví se“ a může být nasazená (Fp 4,8). Otázku Piláta: „Co je prav-

najednou a všude. Tak nějak ji před- da?“ si musíme zodpovědět při kaž-

stavují marketingové kampaně tvůrců. dém setkání s výstupem z AI. Ale jedna věc je teorie a druhá věc je

ověření pomocí praxe. Tam už AI na- Cizí oheň? tolik nezáří a vzbuzuje mnoho zkla-

mání, pohoršení i  skandálů. Někte- Křesťané jsou občas v pokušení po-

ré jsou mediálně známé, některé ne. užívat cizí oheň, „hlavně když to při-

O některých je lepší ani nevědět. náší výsledky“ (už ani nepočítám, ko-

likrát jsem tohle slyšel).

Co je pravda? AI prý bude za nás dělat misii. Ale –

misie je naše poslání (Mt 28,19–20),

AI se používá na průlom do bankov- tak proč to chtějí od AI? Existují křes-

ních i armádních systémů, ale také na ťanské organizace, zejména v  USA,

vydírání a zesměšňování. A především které učí misijní pracovníky používat

na manipulaci faktů. V důsledku prů- AI pro větší efektivitu. Učí pastory po-

lomu AI do našeho běžného života užívat AI v kázáních, vyučování a pas-

pomalu nebude jednoduché rozlišit toraci. Dokonce učí celý sbor nasazo-

pravdu – všechno bude „deep fake”, vat AI do všech oblastí duchovního

tj. nerozeznatelné od reality. Tím by života. Stručně řečeno, chtějí, aby se

„svedla i vyvolené, kdyby to bylo možné“ (Mt lidé pomocí AI stali úspěšnými kaza-

24,24). Odhaduje se, že v roce 2025 teli Božího slova, pastory, evangelis-

bude až 99 % všech informací na inter- ty apod. Úmysl je to možná dobrý, ale

netu vytvořených pomocí generativní je to správné? Jak se na to dívá svatý

umělé inteligence. Bůh? Kam se ztratí naše nesení kříže?

Skupinou nejvíce ohroženou deep- Budeme ještě kázat Krista ukřižované-

fake videi jsou nezletilé dívky a poté ho a evangelium bláznovství? všechny ostatní ženy. Podle oficiálních Zápas o pravdu a čistotu evangelia

zpráv mělo v roce 2023 98 % deepfake se děje jako u Korinťanů, kteří dbali na

videí explicitní (sexuální) obsah a 99 přitažlivou formu, působivou

% z nich útočilo na ženy. Podle zjištění řeč i  stylistickou srozumitelnost,

investigativních novinářů z října 2024 ale opomněli čisté srdce a stav před

mají volně dostupné AI boty, které svatým Bohem. Naše jediná chvá-

svlékají reálné ženy na jejich fotkách, la má být jiná. Řečeno biblicky:

ČÍSLO 164 | 33

… ať se chlubí, … že zná mne. (Jr 9,23–24) nál, resp. médium k rozhovorům s mrt-

Mnozí tuto oblast zlehčují. Duch vými příbuznými nebo slavnými (ze-

Boží jim prý nemusí připomínat, co snulými) lidmi. Rozhovor s mrtvými,

řekl Pán Ježíš Kristus, postačí AI s na- i když jenom napodobovaný, je více

shromážděnou lidskou moudros- než diskutabilní a znepokojivý skutek.

tí. Písmo však podobný přístup zná, Někdy to vyznívá jako nevinná zába-

a proto Pán Ježíš říká: va v rámci tzv. vzdělávacích simulací,

Zkoumáte Písma a myslíte si, že v nich má- ale někdy je to obyčejný spiritismus

te věčný život; a Písma svědčí o mně. Ale a tedy hřích. Záleží na naší motivaci. vy nechcete přijít ke mně, abyste měli život. Ale i tak se nacházíme na tenkém ledě.

(J 5,39–40) Dalo by se namítat, že AI má i mno-

Samozřejmě, existuje hranice, kdy ho dobrých stránek a takový rozho-

AI dokáže pomoci i  v  křesťanských vor s Jidášem by měl docela výchov-

aktivitách – automatizuje překla- ný charakter. Ale co takový rozhovor

dy, sumarizuje a zjednodušuje složi- s AI předstírající, že je Ježíš Kristus,

té teologické myšlenky, může pomoct a vyžadující, aby se k „němu” uživate-

hledajícím pochopit těžké pasáže Bi- lé modlili? Nezapomeňme, co říká Pís-

ble, pomůže lépe stylizovat. Ve zdra- mo o prameni, z kterého prýští křes-

votnictví je dokonce AI velice užitečná ťanské i protikřesťanské myšlenky (Jk

i v misijních nemocnicích. V kancelář- 3,11). ské práci (formuláře, tabulky, prezen- To přece není moudrost přicházející shů-

tace, rozposlání pozvánek apod.) je ry… (Jk 3,15) i pro přetížené duchovní pracovníky Modleme se za moudrost při pou-

AI také přínosem. Může pomoci vy- žívání AI v duchovní oblasti (Jk 1,5).

tvořit nové křesťanské společenské

hry, pomoci vysvětlit důležité biblické Závěrečný příběh a pointa pravdy dětským jazykem.

Ale její užitečnost má jisté hranice. O AI vznikla bajka, která je velice

Často se mýlí, často si vymýšlí a za- poučná: vádí. Když chce někdo z „inteligentní Jistý muž vytvoří nejchytřejší AI

lopaty“ (AI) udělat „modlitební soš- a předloží ji OSN a chlubí se, že doká-

ku“, může si svojí neopatrností a ne- že vyřešit jakýkoliv problém. „Oprav-

dbalostí výrazně poškodit svůj vztah du? Jak tedy vyřešíme chudobu?“

s Bohem. „Počítám,“ řekla AI a o chvíli pozdě-

ji vytiskla list papíru, který si všichni

Rozhovor s duchovním světem? v OSN mohli přečíst. Lídři z celého

světa uplatnili její návrhy a za měsíc

Umělou inteligenci používají ně- všichni začali žít lepší život. kteří zvědavci a AI nadšenci jako ka- Ohromeni znovu zavolali o pomoc 34 | ZÁPAS O DUŠI

AI a zeptali se: „Jak vytvoříme světo- hledat živého Boha jako zdroj pravdy

vý mír?“ „Počítám,“ řekla AI a za měsíc a moudrosti. Jeho pravda nás vysvo-

všechny války a konflikty ustaly. bodí a on proměňuje naše nitro.

Na příští schůzce OSN se ze zvěda- Křesťanský pohled na AI není staro-

vosti na smysl života zeptali AI: „Exis- módní, ulítlý, omezený nebo omezují-

tuje Bůh?“ „Počítám,“ odpověděla cí. Křesťanský pohled je prostě ve sho-

AI. Nakonec řekla: „Málo zdrojů, po- dě s Boží vůlí, a tedy bez náklonnosti

třebuji více pro výpočet!“ „Pomůže- k marketingu, módním frázím a po-

me!“ řekli vůdci Ameriky. A poskytli vrchnímu nadšení, případně módní-

AI všechny zdroje, co měli. mu strachu. Nebojme se označit hřích

Potom otázku položili znovu. „Po- hříchem a rozlišovat u AI mezi nechtě-

čítám,“ odpověděla AI. Opět řekla: nou chybou a záměrem. „Nedostatečné zdroje.“ „Dobře, také Rozhodně umělé inteligenci nedá-

se hlásíme!“ řekli ostatní světoví lídři vejme tituly „duchovní pastýř“, „uči-

a poskytli své technologie. tel“ nebo „těšitel“. Bylo by to neucti-

Po upgradu se světoví vůdci znovu vé a důkazem naší neznalosti pravého

zeptali AI: „Existuje Bůh?“ AI konečně Boha. On je živý, pravý a nepředstírá –

odpověděla: „Teď už ano.“ přesný opak umělé inteligence.

Pointa? Lidská touha po spasení skr- A za to se modlím, aby se vaše láska ještě

ze technologii nikdy nemůže nahra- víc a více rozhojňovala a s ní i poznání a hlu-

dit Boží plán. Je tedy AI modlou? Pro boká vnímavost; abyste rozpoznali, na čem

mnohé zajisté! Máme se jí stranit? Po- záleží, a byli ryzí a bezúhonní pro den Kris-

dobně jako Korinťané – máme vědět, tův. (Fp 1,9–10) že je mrtvá a že nás nemůže připravit

o spasení (1K 8,4). Rozhodně ale s ní Marián Možucha je expert na AI v oblasti nemáme jednat jako se živou duchov- bezpečnosti, etiky a regulací. Spolupracu-

ní bytostí, protože bychom si říkali je s českým Rádiem 7, kde od roku 2018

o Boží trest. týdně autorsky a moderátorsky připravuje

AI je nástrojem, který může být uži- rozhovory o AI v programu Průsečíky (prů-

tečný, pokud ho využíváme moudře, sečíky mezi AI, technologiemi, běžným ži-

s opatrností a v hranicích stanovených votem a biblickou vírou). Kromě toho pra-

Božím slovem. V  takovém případě videlně organizuje křesťanské semináře

může být AI vhodným doplňkem, ni- o etickém používání umělé inteligence. Je

koli náhradou. Hledejme však přede- členem KřSb Bratislava. vším v Písmu a dovolme mu, aby nás

vedlo po jeho cestách. AI je pouze ná- Zákon nemá žádnou moc obrátit nebo strojem, nikoli autoritativní odpově- očistit, ale služba evangelia provázená dí na duchovní potřeby lidí. A v žád- působením Ducha má proměňující moc.

ném případě není živá. Křesťané mají

ČÍSLO 164 | 35

inspirace tak pečlivě a obsáhle jako B.

M. Možucha: Umělá B. Warfield. Ve svém klasickém díle In-

inteligence: naděje, nebo spirace a autorita o slově „vydechnutém

hrozba? Bohem“ (theopneustos) ve 2. Timoteovi 3,16 píše:

„Tento řecký výraz (theopneustos) však

nemá nic společného s inspirací ne-

bo vnuknutím: hovoří pouze o ‚spira-

ci‘. O Písmu neříká, že je ‚vdechnuté

Bohem‘ nebo že je výsledkem Božího

‚vdechnutí‘ do jeho lidských autorů,

ale že je ‚Bohem vydechnuté‘, je te-

dy výsledkem Božího tvůrčího dechu.

Jednoduše se v tomto základním oddí-

Rozměr A5, cena: 200 Kč, česky lu Písma prohlašuje, že Písmo pochází

od Boha, a není zde uvedeno, jak Bůh

PoutnikovaCetba.cz při jeho vytváření působil.“

Nebylo však možné zvolit lepší vý-

raz, který by důrazněji potvrzoval Bo-

ha jakožto tvůrce.

VEŠKERÉ PÍSMO „Dech Boží“ je v Písmu jen symbo-

JE BOHEM jeho tvůrčího slova. Důležitou parale- lu najdeme v Žalmu 33,6: lem jeho všemohoucnosti, nositelem

VYDECHNUTÉ Nebesa byla učiněna Hospodinovým slo-

Terry Enns vem, dechem jeho úst pak všechen jejich

zástup.

Termín ruach nebo nešama se pou-

žívá k označení energického Božího

Veškeré Písmo je vdechnuté Bohem a je jednání. Boží dech je neodolatelným

užitečné k učení, k usvědčování, k napravo- vývěrem jeho moci. vání, k výchově ve spravedlnosti, aby Bo- Když tedy Pavel prohlašuje, že „veš-

ží člověk byl takový, jaký má být, důklad- keré Písmo“ je výsledkem Božího de-

ně vystrojený ke každému dobrému skutku. chu, pak tvrdí s veškerou silou, jakou

(2Tm 3,16–17 ČSP) jen může použít, že je Písmo „Bohem

Inspirace Písma je odkazem na Boží vydechnuté“. autorství Písma. Bible má jediný zdroj

a autoritu v Bohu. Pochází od Boha.

Snad žádný teolog nepsal na téma

36 | ZÁPAS O DUŠI

STŘÍPKY POZNÁNÍ většina křesťanských vzdělávacích in-

stitutů v Anglii podlehla tlaku liberali-

KRISTA smu a tzv. vyšší kritiky, která znehod-

nocovala autoritu a  důvěryhodnost

Radim Světlík Božího slova. Záhy se začal věnovat

Recenze knihy A. W. Pinka pastorační, kazatelské a  publikační činnosti. Střídavě působil na různých

místech ve Spojených státech americ-

I. O autorovi kých, v Anglii a Austrálii.

Arthur W. Pink, ovlivněn reformova-

nou a puritánskou teologií, horlivě há-

Arthur W. Pink (1886–1952) se naro- jil opomíjenou pravdu Písma ohledně

dil v anglickém Nottinghamu do křes- Boží svrchovanosti, lidské zkaženosti

ťanské rodiny. V mládí ovšem vstoupil a zodpovědnosti či ospravedlnění na

do Teosofické společnosti (tehdejší oblí- základě pouhé víry. Zanechal nesma-

bené gnostické organizace). Arthur zatelnou stopu ve světě křesťanského

stoupal v hierarchii společnosti rych- myšlení a učení. Iain Murray, současný

le vzhůru. Pravděpodobně by se stal britský kazatel a spisovatel, považuje

vůdčí osobností spolku, kdyby Bůh ve Arthura W. Pinka za „jednoho z nej-

své svrchovanosti nezasáhl. Mladého vlivnějších evangelikálních spisovate-

Arthura, jenž hodlal promluvit na se- lů druhé poloviny 20. století“. tkání společnosti ve svém domě, bě- Ovlivnil známé kazatelské osobnos-

hem přípravy proslovu hluboce zasáhl ti 20. století jako např. Martyna Lloyd-

verš z knihy Přísloví 14,12: -Jonese či Douglase Jonese. Navzdory

Někdy se člověku zdá cesta přímá, ale na- své rozsáhlé činnosti zemřel v ústra-

konec přivede k smrti. ní roku 1952. K  významným dílům

Tři dny vnitřně bojoval usvědčen Arthura W. Pinka patří knihy: The Sove-mocí Božího slova a  nevycházel ze reignity of God (Boží svrchovanost, 1918), svého pokoje. Nakonec během pro- Profiting from the Word (Užitek z Božího slovu veřejně vyznal Krista prostřed- slova, 1930–32), The Life of Elijah (Život nictvím textu z listu Římanům 1,16: proroka Elijáše, 1940–42), Gleanings from

Nestydím se za evangelium: je to moc Boží Paul (Úvahy z Pavlových listů, 1944–49). ke spasení pro každého, kdo věří, předně pro Značná část jeho knih vznikla na zá-

Žida, ale také pro Řeka. (ČSP) kladě kompilace článků, které postup-

Dva roky po této události (1910) se ně zveřejňoval ve svém měsíčně vydá-

mladý Arthur vydal do Spojených stá- vaném magazínu Studies in the Scriptures tů amerických, kde hodlal navštěvo- (Studie z Písem, 1922–1953). vat Moody Bible College (Moodyho biblic-kou školu), jelikož došel k závěru, že

ČÍSLO 164 | 37

II. O knize dozvídáme, jsou pouhé Střípky poznání

Dříve, než vám vylíčím některé my- Krista . Ne že by snad Boží slovo k po-šlenky, na něž mě četba knihy Střípky znání Krista neposkytovalo dostatek

poznání Krista (Arthur W. Pink) přived- materiálů, naopak! Písmo nám toho

la, položme si důležitou otázku: Kdo nabízí více, než jsme schopni vstřebat.

je to křesťan? Přemýšleli jste o význa- Avšak v porovnání s hlubinami pozná-

mu tohoto pojmu? Poprvé takto na- ní, do nichž se ponoříme na věčnosti,

zvali Kristovy učedníky již v prvním nyní přijímáme nepatrné doušky duši

století v Antiochii – v místě, kde mi- občerstvující pravdy. Je to způsobe-

sijně působil apoštol Pavel a Barnabáš no stavem, v němž se nacházíme. Dů-

(Sk 11,26). Každý poctivý učedník ná- sledky hříchu na nás v tomto padlém

sleduje svého učitele. Naslouchá mu, a Bohu vzdáleném světě stále doléhají.

učí se od něj, napodobuje ho. Křesťan Kráčíme po úzké stezce poznání prav-

neboli „kristovec“, jak lze tento ter- dy vedoucí k životu a ta bývá strastipl-

mín rovněž přeložit (ČSP), je jedno- ná, nebezpečná a trnitá. Vede nás však

duše následovník Ježíše Krista. Násle- k  poznání samotného Syna Božího.

dování Krista ovšem přesahuje běžný Na své pouti usilovně shromažďujeme

vztah mezi žákem a učitelem, na který malé střípky pestrobarevných sklíček

jsme zvyklí ze školního či řemeslného ve snaze poskládat mozaiku Spasitelo-

prostředí. Následování Krista je pro vy osobnosti. Ne vždy se nám povede

křesťana smyslem a podstatou živo- jednotlivé kousky uspořádat správně.

ta (L 14,26–27.33). Ježíš Kristus zba- Výsledný výjev bývá mnohdy neúplný

vil dotyčného vin a hříchů před spra- a zkreslený. Není to způsobeno nedo-

vedlivou a svatou Boží tváří, obětoval konalostí zkoumané předlohy, nýbrž

se za něj (Mt 1,21; Ko 1,20). Co mů- omezenými možnostmi těch, kdo se

že být pro křesťana důležitějšího než snaží Krista vylíčit. Jednoho dne ale

poznání toho, který ho zachránil před staneme Pánu tváří v tvář. Uzříme jeho

věčnou záhubou? Jak říká A. W. Pink: podobu v plnosti – neporušeně a bez

„Nemůžeme vystoupit k Bohu, a tak omezení (1J 3,2). Slepé oči prohléd-

sestoupil k  nám.“ Co může být pro nou, opona hříchem poškozené lidské

křesťana krásnějšího než poznání to- mysli se zvedne a naše srdce vystou-

ho, který kvůli nám sestoupil z nebes- pá do výšin radostné blaženosti, kte-

ké slávy, aby nám zajistil věčný život, rou tak dychtivě vyhlíželo. Do té doby

radost a pokoj ve své přítomnosti? je nám uloženo poznávat a následo-

Ačkoli to může některým lidem znít vat Krista pomocí prostředků, které

neuvěřitelně, poznávání Krista převy- nám k tomu Bůh štědře poskytl. Tuší-

šuje nejen kapacity lidského intelek- te, o které prostředky milosti se jedná?

tu, nýbrž i časové možnosti smrtelní- Nicméně, následovat někoho, ko-

kova života. Vše, co se v životě o Ježíši ho neznám, je pošetilé, ne-li přímo 38 | ZÁPAS O DUŠI

pokrytecké. Mnohé současné návštěv- břehů a peřejí. Přitom však „důkazem

níky církví naneštěstí neznepokoju- naší spásy v Kristu je, když napodobu-

je, že Krista, k němuž se horlivě hlá- jeme jeho způsoby“. sí, vůbec neznají. Opomíjí obecenství Pro pravého křesťana je Kristus vzác-

s  Kristem na modlitbách a  v  Božím ná perla, poklad skrytý v  poli (Mt

slově. Nepřemýšlí o Ježíši, jejich srd- 13,44–46). Dělá vše, co je v jeho si-

ce nežízní po Kristu jako „dychtí laň lách, aby se k němu přiblížil a aby ho

po bystré vodě“ (Ž 42,2). Rozjímat lépe poznal. Jak tvrdí A. W. Pink: „Boží

o Králi králů a Pánu pánů jim za ná- Slovo je křesťanovou potravou, spole-

mahu nestojí, natož žít podle jeho čenství s Bohem jeho touhou, Boží zá-

příkladu. Zábavné pořady, sociální kon jeho potěšením.“ Není právě Kris-

sítě a všelijaké další záliby poskytu- tus vtěleným slovem Božím (J 1,14)?

jí větší potěšení. Honba za kariérou, Nepřivádí nás Kristus do společen-

majetkem či mezilidskými vztahy je ství s Bohem Otcem (J 14,9)? Nepři-

přednější než společenství s Kristem. šel snad Kristus naplnit Zákon a pro-

Arthur W. Pink výstižně podotknul: roky (Mt 5,17)? Křesťan si život bez

„Peníze nemohou koupit duši radost. Krista nedovede představit. Kristus

Zdraví není zárukou štěstí. Krásný do- je pro něj drahokamem nevyčíslitelné

mov neuspokojí srdce. Pozemští přá- ceny. Střeží ho a opatruje. Prohlíží si

telé, ať už jsou sebevěrnější a nanej- ho a obdivuje ze všech možných úhlů.

výš milující, nemohou vemluvit pokoj Zkoumá ho prostým okem i pod drob-

do hříchem pošpiněného svědomí ani nohledem. Dívá se na něj z každé stra-

udělit věčný život.“ V citovaném výro- ny, bedlivě pozoruje barevné odlesky

ku slyším ozvěnu Kristových slov: „Co jednotlivých plošek. Arthur W. Pink

prospěje člověku, získá-li celý svět, ale ve své knize Střípky poznání Krista postu-ztratí svůj život?“ (Mk 8,36). puje zrovna tak. Vede čtenáře do úz-

Někteří lidé dokonce nedovedou kého a život proměňujícího obecen-

ani vysvětlit, proč v Krista věří a co ství s Kristem na základě Božího slova.

pro ně vykonal. Neznají evangelium Nabízí vhodný příklad pečlivého roz-

a nejspíš je to ani netíží. Ježíš je pro ně jímání o osobě Pána Ježíše Krista pro-

přítel do nepohody, někdo, kdo je má střednictvím Písma. Předkládá hutnou

rád takové, jací jsou (včetně hříchu), duchovní stravu, kterou je potřeba

aniž by mu museli podřizovat svůj ži- uvážlivě strávit. Jedná se o četbu, která

vot, a na koho se můžou obrátit, když uvádí srdce křesťana do Boží přítom-

jde do tuhého. Jiní naopak evangeli- nosti. Navykneme-li si trávit čas v Bo-

um znají, dovedou ho správně vysvět- ží blízkosti, nebude trvat dlouho a za-

lit, jejich život ale dál volně plyne jako čneme nést hojné duchovní ovoce po

nezkrocené proudy dravé řeky, jež do vzoru Pána Ježíše Krista k slávě Boha

svých vod strhává nečistotu z okolních Otce a k užitku mnohých duší okolo

ČÍSLO 164 | 39

nás, neboť „nedokážeme zůstat příliš křesťanů jsem si představoval sám se-

dlouho ve společnosti Svatého, aniž be. V té době jsem si myslel, že byli

by to na nás nezanechalo jeho otisk“. pronásledováni prostě proto, že jsou

křesťané. Když jsem však potom stu-

doval historii rané církve, uvědomil

A. W. Pink: jsem si, že to není tak jednoduché.

Střípky poznání Krista A jak se jednoduchost vytrácela tváří

v tvář realitě, uvědomil jsem si některé

důležité lekce, které se můžeme z pro-

následování rané církve naučit.

První křesťané žili v  Římské říši,

a i když jste možná slyšeli opak, Ří-

mané byli vůči ostatním náboženstvím

překvapivě tolerantní. Jak si podma-

ňovali okolní národy, zřídkakdy se

dožadovali naprosté loajality k tradič-

nímu římskému uctívání bohů. Do-

PoutnikovaCetba.cz volili lidem, aby pokračovali v uctí-

vání svých vlastních bohů, a dokonce

to mohli dělat i svým vlastním způso-

bem. Křesťané však byli pronásledová-

VĚCNÉ VAROVÁNÍ ni. Proč? Pro Římskou říši bylo vekou výzvou

OD PRVNÍCH udržet pohromadě tolik kultur, vyzná-

KŘESŤANŮ ní a národů. A jak jejich armáda dobý-

vala území od Německa po severní Af-

Tim Challies riku a od Španělska až po Sýrii, bylo

to stále těžší. Co by mohlo posloužit

jako pojítko? Co by ten kolos mohlo

udržet pohromadě? Zřejmou odpově-

Když jsem byl malý, sledovali jsme dí byl císař. On by se mohl stát živou-

doma film, který obsahoval barvité cím ztělesněním říše, a to do té míry,

scény z pronásledování prvních křes- že bude loajalita vůči němu synony-

ťanů. Vzpomínám si, jak jsem tu noc mem loajality k Římu. A jak se bude

ležel v posteli a v hlavě si vyděšeně tato loajalita projevovat? Tím, že mu

přehrával obrazy křesťanů hořících bude každý občan přinášet oběti, ja-

na ulicích nebo jak jsou předhazováni ko kdyby byl bůh. Římané tedy ne-

hladovým lvům. Nemohl jsem si po- vyžadovali, aby se všichni obrátili na

moci a na místě těch v pasti uvízlých jejich náboženství. Jen trvali na tom, 40 | ZÁPAS O DUŠI

že každé náboženství přijme za své ne- věci, které Bůh zakazuje, jsou vnímáni

patrný akt – vzdávání pocty císaři. Tak jako neloajální vůči pojícímu principu

všechny přesvědčí o věrnosti císaři. společnosti. Jsou vnímáni jako ti, kdo

Křesťané to odmítli. Jejich úplná a vý- společnosti škodí, místo aby této nové

hradní loajalita Ježíši Kristu jim bráni- velké „říši“ pomáhali sílit a růst. la přinášet oběti, a právě jejich odmít- Zde vidíme podobnost mezi námi

nutí bylo zdrojem velké části pronásle- a Římem. Stejně jako si mělo každé ná-

dování. Je velmi důležité uvědomit si, boženství přivlastnit malou poctu cí-

že z římského úhlu pohledu nešlo při saři, dnes zjišťujeme, že se od každého

pronásledování především o nábožen- náboženství (a každé další skupiny)

ství, ale o politiku. Neochota křesťanů očekává, že si přivlastní element tole-

přidat ke svému uctívání tento drob- rance. Prokazujeme loajalitu společ-

ný přídavek způsobila, že se zdálo, ja- nosti, když vyjadřujeme takovou tole-

ko by nebyli loajální vůči císaři. A pro- ranci, a prokazujeme neloajalitu, když

tože nepřinášeli císaři oběti, propadli ji odmítáme. Pokud v testu toleran-

v náboženském testu i testu dobrých ce propadneme, propadneme v testu

občanů. Odmítali se účastnit obřadu, dobrých občanů. který ukazoval na jednotu říše. Pro- Zde je druhá podobnost. Dnešní li-

to byli pronásledováni jako neloajální dé jsou dokonale ochotní tolerovat

občané, kteří škodí společnosti, místo křesťanskou víru, pokud nenarušuje

aby ji posilovali. pojící princip tolerance. Křesťané v ra-

A právě z toho si musíme vzít pouče- né církvi mohli pokračovat v uctívá-

ní do naší doby. Naše společnosti se ní Ježíše, zpívání svých písní a kázání

pokouší udržet jednotu přes rostoucí svého Písma, pokud tedy přidali to je-

rozmanitost, avšak opustily nebo za- diné, sotva postřehnutelné přikývnutí

vrhly většinu prvků, které je tradičně císaři. I my máme svobodu pokračovat

spojovaly. To nás nutí hledat nové pro- v uctívání Ježíše, ve zpívání svých pís-

středky posilování a vyjadřování jed- ní a v kázání Písma, pokud tedy přijí-

noty. Pojící princip, který se vyšplhal máme tyto nové definice manželství,

na samý vrchol, je tolerance, ovšem genderu a tak dále. Nemusíme svou

nový druh tolerance soustředěný ko- víru opouštět, jen ji trochu poupravit,

lem moderní sexuální etiky a mravů. aby lépe vyhovovala naší době. Tam, kde tolerance kdysi přes nesou- A třetí podobnost. Stejně jako lidé

hlas vyzývala k vzájemnému respek- kolem prvních křesťanů trvali na tom,

tu, dnes volá po něčem daleko větším. že mezi uctíváním Ježíše a  pálením

Jsme považováni za tolerantní pouze špetky kadidla císaři není žádný roz-

tehdy, když obhajujeme a oslavujeme kol, lidé kolem nás dnes trvají na tom,

nové pochopení manželství, sexuality že mezi touto novou sexuální mo-

a genderu. Ti, kdo odmítají oslavovat rálkou a Biblí nejsou žádné rozpory.

ČÍSLO 164 | 41

První křesťané však znali pravdu a nes- Ježíše, který bude vládnout z Jeruza-

li následky. I my známe pravdu a mů- léma z trůnu krále Davida. Než se po-

žeme být přinuceni nést následky. díváme na Zjevení 20, tak si ještě krát-

Bruce Shelly napsal o  rané církvi: ce připomeňme, co bude tisíciletému

„Římané vnímali křesťana jako napros- království předcházet. to netolerantního a nemožně tvrdo- První klíčovou událostí v Božím ří-

hlavého, ba co hůř, byl to neloajální zení a zprávě časů je vytržení církve

občan a ani se s tím netajil.“ Ale ten- (1K 15,51–52; 1Te 4,13–18), které za-

to křesťan si navzdory vší své tvrdo- slíbil sám Pán Ježíš (J 14,1–3). Cír-

hlavosti udržel čisté svědomí před Bo- kev bude vzata do nebes, před soud-

hem. Byl ochoten trpět s vědomím, že nou stolici Boží k vykazatelnosti (Ř

Kristu a svému nebeskému národu je 14,10; 1K 3,10–15; 2K 5,10) a  ná-

povinen svou loajalitou daleko více sledné Beránkově svatební hostině

než císaři a říši. Nechť se o nás mluví (Zj 19,7–10). také tak. Na zemi zatím nastane sedmileté utr-

pení – tribulace, které je také defino-

váno Danielovým sedmdesátým týd-

PREMILENIÁLNĚ- nem let. Na jeho počátku uzavře an-

tikrist mírovou smlouvu s Izraelem.

-DISPENZAČNÍ Tuto smlouvu ale v polovině tribula- ce poruší, umístí do chrámu pustoší- POHLED NA ZJE- cí ohavnost (Da 9,27; 11,31; 12,11; Mt

VENÍ 20 (2. ČÁST) 24,15) a začne pronásledovat jak et- nický Izrael, tak všechny, kdo během

Radek Kolařík tribulace uvěřili v Krista (Mt 24,15–

28). Na zemi nastane velké soužení

(Mt 24,21), které je druhou polovinou

ku na téma výklad Zjevení 20 ze 13,5). Smyslem tohoto utrpení je soud nevěřících obyvatel země (Zj 6–18), série, která představuje jednotlivé Přinášíme pokračování třetího člán- sedmi let soužení (Zj 11,2–3; 12,14;

eschatologické pohledy. vy svého vyvoleného izraelského ná- ale především finální krok Boží výcho-

roda (Da 9,24; 12,1) a jejich obráce-

Dostáváme se zpět k otázce, kdy bu- ní k němu. Hospodin bude s Izraelem

dou Boží zaslíbení izraelskému náro- podivuhodně pracovat, mluvit k je-

du naplněna? jich srdcím (Oz 2; Zj 12,13–15) a vylije

Krátkou odpovědí je: v budoucím, na ně svého Ducha, aby poznali toho,

doslovném, pozemském tisíciletém kterého při prvním příchodu zavrh-

království, pod mocnou rukou Pána li a probodli (Za 12,10). Izrael bude 42 | ZÁPAS O DUŠI

volat k Pánu Ježíši o pomoc a on jej na a interpretaci, vidíme hned v úvod-

konci tribulace vyslyší jako ten Požeh- ních slovech Pána Ježíše, který naný, jenž přichází ve jménu Páně (Mt řekl Janovi ve Zjevení 1,19 toto: 29,39). Napiš tedy ty věci, které jsi uviděl [oslave-

Ježíš, Král králů a Pán pánů, se vrátí ného Pána Ježíše, Zj 1], zpět na zem při události, kterou nazý- a ty, které jsou [věk církve, Zj 2–3], váme druhým příchodem (Mt 24,27– a ty, které se mají stát po nich [události po

31; Zj 19,11–21). Vytržení a druhý pří- vytržení církve Zj 4–22]. chod jsou dvě různé události, a proto Chronologická návaznost Zjevení

je Písmo konzistentně popisuje jinak. je v původním řeckém textu následně

Pán Ježíš přijde na Olivetskou horu vyjadřovaná a jasně viditelná skrze dy-

(Za 14,4), a tím naplní zaslíbení dané namické používání vyjádření Καὶ εἶδον jeho učedníkům při jeho nanebevzetí (a uviděl jsem). Toto gramatické spoje-(Sk 1,11–12). ní nás v textu knihy Zjevení posouvá

Pán Ježíš se vrátí na konci tribulace, dál a dál kupředu a je jasným, přiro-

přesně v momentu, kdy bude Jeruza- zeným stylisticko-gramatickým důka-

lém obklíčen vojsky aliancí antikrista. zem chronologie. V řeckých rukopi-

V této finální bitvě, tak zvaném Arma- sech je na začátku následujících veršů

gedonu (Zj 16,13–16), během oka- 5,1.2.6.11; 6,1.2.5.8.12; 7,2; 8,2.13;

mžiku srovná Pán Ježíš své nepřátele 9,1; 10,1; 13,1.11; 14,1.6.14; 15,1.2;

se zemí (Ez 39,3–4). Tento konflikt 16,13; 17,3.6; 19,11.17.19 a hlavně také

popisuje do detailů mnoho míst Pís- ve 20,1 (následně 20,4.11 a dále), což

ma. Padlých nepřátel bude tolik, že je některé překlady nerespektují a vytvá-

bude dům izraelský pohřbívat sedm ří chybný dojem přerušení kontinuity

měsíců (Ez 39,12) a jejich zbroj likvi- mezi 19. a 20. kapitolou. Tento chyb-

dovat 7 let (Ez 39,9). ný dojem potom vede vykladače popí-

Záhy po druhém příchodu Pána Je- rající doslovný výklad milénia k tomu,

žíše ve slávě s církví na zem se také že berou 20. kapitolu jako symbolic-

odehraje soud ovcí a kozlů, vzkříšení kou rekapitulaci předešlých událostí.

starozákonních svatých a mučedníků Naprosto přirozený rozbor textu re-

doby soužení (Mt 25,31–46; Jd 1,14; spektující pravidla jazyka nás ale nene-

Zj 20,4; Da 12). chává na pochybách, že se v přechodu

Tímto se dostáváme do 20. kapito- z 19. do 20. kapitoly jedná o událos-

ly Zjevení. Dispenzační premilenialis- ti, které na sebe chronologicky nava-

mus jako jediný plně respektuje vnitř- zují. Jakákoliv jiná interpretace nemá

ní chronologii knihy Zjevení, kterou v původních rukopisech opodstatně-

nám v ní předkládá sám Bůh. To, že ní. Zjevení 20 nás nebere zpět do pří-

je Zjevení zapsáno chronologicky a že tomnosti, tak jak argumentují zastánci

nám samo poskytuje klíč k pochopení amilenialismu a postmilenialismu, ale

ČÍSLO 164 | 43

popisuje další chronologické události. mocnostmi zla (Ef 2,2; 6,12), kdy sa-

Osnova Zjevení předkládá násle- tan stále obchází (přítomný čas) jako

dující chronologii: období církve (Zj lev řvoucí (1Pt 5,8). To je něco úplně

1–3), oslavená církev v nebesích ko- jiného, než co popisuje Zjevení 20.

lem Božího trůnu (Zj 4–5), sedm let Následně (Καὶ εἶδον, Zj 20,4) Kristus tribulace (Zj 6–19), kde do popředí ustanoví tisícileté království na této ze-

jasně vystupuje starozákonní symbo- mi, ve kterém bude vládnout se svými

lika. Církev se v tribulaci již vůbec ex- svatými (Zj 20,4–6). plicitně nezmiňuje, což implikuje, že Na konci pozemského milénia bu-

v této době již církev není na zemi, de satan naposledy na malou chvíli

ale v nebi (Zj 19,7). Následuje druhý propuštěn, aby svedl národy a s nevě-

příchod Krista ve slávě se svojí nevěs- řícími se pokusil naposledy zaútočit

tou (19,11–21), tisícileté království (Zj na Boží svaté a Boží svaté město. Bůh

20) a následná věčnost – nová nebe- je ale sežehne ohněm z nebe a satana

sa, nová země a nebeský Jeruzalém (Zj uvrhne do jezera ohně, stejně jako to

21–22). Bůh udělal s antikristem a falešným

Zjevení 20 nám tedy ukazuje, jak se prorokem, kde budou trýzněni na vě-

Pán Ježíš vrátí na tuto zem společně ky věků (Zj 20,7–10). s nebeským vojskem, kterým je oslave- Následně (Καὶ εἶδον , Zj 20,11) Bůh ná církev, jež byla před začátkem tri- zničí nynější zemi a nebe (Zj 20,11).

bulace (odtud pretribulacionismus) Následně (Καὶ εἶδον, Zj 20,12) přijde vzata do nebe, zničí nepřátelská voj- soud před Božím velkým bílým trů-

ska a antikrista a jeho falešného proro- nem a kdokoliv nebude nalezen v kni-

ka uvrhne za živa do ohnivého jezera ze života, každý neznovuzrozený, bu-

(Zj 19,11–21). de též uvržen do ohnivého jezera (Zj

Následně (Καὶ εἶδον, Zj 20,1) sestou- 20,12–15). pí z nebe anděl, který se zmocní sa- Následně (Καὶ εἶδον, Zj 21,1) Pán Bůh tana, na tisíc let ho spoutá a uvrhne stvoří nové nebe a novou zemi a z ne-

ho do bezedné propasti, zamkne a za- be od něho sestoupí nový Jeruzalém,

pečetí, aby již nemohl svádět národy. okrášlený jako nevěsta. Zde budou je-

Zde (Zj 20,1–3) se nejedná o pouhé ho svatí již na celou věčnost přebývat

omezení satanovy působnosti na zemi v jeho přítomnosti (Zj 21). ( jak vykládají amilenialisté), ale ab- Sama 20. kapitola Zjevení neposky-

solutní odstranění satana ze země do tuje vyčerpávající a detailní popis mi-

Abysu (viz pateré zdůraznění – uvrh- lénia. Dává nám ale naprosto jasný rá-

ne, sváže, zapečetí, zamkne, nemo- mec, do kterého pak zapadají tucty

hl). To je dle svědectví Písma v  na- proroctví rozesetých v ostatních kni-

prostém kontrastu se současností, kdy hách Písma, které by bez doslovného

svůj boj stále svádíme s nadzemskými milénia nebylo možné vůbec uchopit, 44 | ZÁPAS O DUŠI

aniž by nebyl jejich význam alegoric- bezprecedentním opakováním toho-

ky relativizován, nebo dokonce zcela to konkrétního časového úseku 1000

vyprázdněn. Kde jinde než v pozem- let (navíc ohraničeného konkrétními

ském miléniu by se mohla doslovně počátečními a konečnými událostmi)

naplnit proroctví z Micheáše 4,1–8, rovnou šestkrát po sobě. Ámose 9,11–15, Sofonjáše 3,9–20, Žal- Církev od svého vzniku až do čtvr-

mu 2, Izajáše 2 11,6–9; 40,1–11 nebo tého století rozuměla tisíci letům ve

toto Izajášovo proroctví: Zjevení 20 doslovně. Ke změně za-

Budu jásat nad Jeruzalémem a veselit se ze čalo docházet až v pátém století, kdy

svého lidu. Nebude už v něm slyšet zvuk plá- Augustin, jenž byl zpočátku také pře-

če ani zvuk úpěnlivého křiku. Nebude tam již svědčeným premilenialistou, začal

miminko živé jen několik dnů a stařec, který pod vlivem Origenova platonismu

nenaplní své dny. Neboť mládenec zemře ve prosazovat, že církev je dědicem iz-

věku sta let a ten, kdo nedosáhne sta let, bu- raelských zaslíbení. I přes to bral ale

de považován za zlořečeného. (Iz 65,19–20) Augustin milénium ve Zjevení 20 jako

Někoho možná napadne otázka, doslovných tisíc let. jestli bude milénium skutečně trvat ti- V otázce milénia a jeho délky stojí-

síc let. Odpovědí je jednoznačné ano. me před podobným problémem jako

Jedním ze základních pravidel výkla- v záznamu o stvoření v knize Gene-

du Písma je akceptovat čísla doslovně, sis. I tam Hospodin šestkrát zazname-

pokud není pádný a zřejmý důvod, to nal, že byl večer a bylo ráno a přidal

tak neudělat. V knize Zjevení je mno- číslo dne, při kterém stvořil danou

ho čísel a všem rozumíme doslovně, věc (Gn 1). Pokud Pán Bůh opravdu

například: sedm církví (Zj 1), dvanáct tvořil šest doslovných dní, jak jasněji

kmenů a dvanáct apoštolů (Zj 21,12; by nám to mohl zaznamenat? Na dru-

14), deset dní (Zj 2,10), třetina lidstva hé straně, pokud má Hospodin v plá-

(9,15), dva svědkové (11,3), čtyřicet nu skutečnou, pozemskou, tisíciletou

dva měsíců (Zj 11,2) a mnoho dalších. vládu Pána Ježíše na této zemi, kte-

Pokud máme být ve svém výkla- rý jako poslední Adam vykoná to, co

du konzistentní, potom musíme brát první Adam nedokázal, jak jasněji by

doslovně i tisíc let milénia, stejně ja- nám to mohl zapsat, než že šestkrát

ko bereme doslovně pět tisíc věřících zopakuje, že daná událost bude trvat

(Sk 4,4) nebo sedm tisíc zabitých (Zj tisíc let? I sám závěr knihy Zjevení nás

11,13). svým obsahem jasně vede, abychom

V Písmu není nikdy použit „rok“ s pří- vše dali do paralely k tomu, co bylo na

davným jménem tak, aby neodkazo- počátku – viz přístup ke stromu života

val na matematické vyjádření zmí- (Zj 22,19). něného časového úseku. Ve Zjevení

20 je vše navíc ještě umocněno zcela

ČÍSLO 164 | 45

POZORUHODNÉ Většinu své pastorační služby po

absolvování univerzity strávil Rogers

VYLITÍ DUCHA v tehdejší puritánské baště na farnos-

ti v Dedhamu v Essexu. Do sv. Marie

žího slova a sloužil zde jako učitel až do své smrti o 31 let později. Poměrně velký počet napsal Michael Haykin John Rogers, kazatel Bo- Panny v Dedhamu přišel v roce 1605

puritánských vůdců, kteří se ohrazo-

vali proti liturgickým prvkům angli-

kánské církve, sloužili jako učitelé, ne-

Když John Rogers v únoru roku 1588 boť jim to umožňovalo kázat mimo

poprvé dorazil na Emmanuel College rámec typické anglikánské bohosluž-

v Cambridge jako student, projevoval by, obvykle v neděli odpoledne. Ro-

se naprosto rozmařile. Jeho potřeby gers byl prý mimořádný kazatel, tako-

platil jeho strýc, proslulý puritánský vý „Boanerges, syn hromu“ (viz Mk

kazatel jménem Richard Rogers, ale 3,17) – odtud jeho přezdívka, „hřmí-

John prodal všechny své knihy a zisk cí John Rogers“ – „Barnabáš - syn útě-

utratil za různé hříšné kratochvíle. Ne- chy“ (viz Sk 4,36), a skrze jeho kázání

ní překvapivé, že Johna požádali, aby byli mnozí přivedeni do poddanosti

Emmanuel College, ohnisko puritán- Kristu. ské teologie a zbožnosti, opustil. Bar- Velký puritánský teolog Thomas

bara, manželka Richarda Rogerse, však Goodwin byl svědkem jedné příleži-

přesvědčila svého muže, aby se při- tosti, kdy v průběhu kázání vzal Ro-

mluvil u vedoucích koleje a dal mladé- gers na sebe roli Boha a rozhněván na

mu Johnovi ještě jednu příležitost. Tak svůj lid, že si necení Písma a nečte ho,

se mladší Rogers vydal ještě jednou do jim hrozil, že Bibli tak nevděčným li-

Cambridge, aby se opět projevil jako dem odebere. Rogers se poté postavil

marnotratník, znovu prodal své učeb- do role lidí, padl za kazatelnou na ko-

nice a peníze za ně prohýřil za své ne- lena a žádal Boha, aby nedopustil hla-

řesti. Jeho strýc byl v této chvíli při- domor slyšení Božího slova. „Pane, ať

praven si nad ním umýt ruce, ale ještě už s námi provedeš cokoli, neodnímej

jednou podlehl přímluvám Barbary, nám Bibli. Zabij naše děti, spal naše

a John byl poslán do Cambridge po- domy, znič náš majetek, ale ušetři nám

třetí. Tentokrát se věci vyvíjely zcela Bibli, neber nám svou Bibli.“ odlišně, neboť shovívavý Bůh tohoto Goodwin vzpomínal, že kázání mě-

mladíka zachránil a Richard později lo elektrizující účinek, neboť svědomí

vyznal: „Kvůli Johnu Rogersovi už ni- mnohých v kostele bylo zasaženo a za-

kdy nad člověkem nezlomím hůl.“ čali plakat v pokání. Goodwin sám,

V Dedhamu tehdy ještě neobrácený, byl přiveden 46 | ZÁPAS O DUŠI

k  hlubokému usvědčení z  hříchu. života (probuzení přišlo v 18. stole-

Když vyšel z kostela, byl tak přemožen tí) – zde však jasně vidíme očekává-

slzami, že tam stál asi čtvrt hodiny opí- ní, prvopočátek pozoruhodného pro-

raje se o šíji svého koně, než měl sílu buzení v dalším století. Nabízí se nám

na něj nasednout. Puritáni se dlouho tu veliké povzbuzení nevzdávat mod-

modlili a snažili o národní probuze- litby, když nevidíme okamžité ovoce.

ní, avšak navzdory modlitbám a své- Modlitbám dech nikdy nedochází.

mu úsilí neuviděli odpověď za svého

Zveme vás na setkání nad tématem:

DUCHOVNÍ OVOCE V ŽIVOTĚ KŘESŤANA

Kdo: přednáší Geoff Volker

Kdy: v sobotu 17. 5. 2025

Kde: Dům techniky, Veleslavínova 14, 400 11 Ústí nad Labem

10,00 – 10,10 Zahájení

10,10 – 11,00 1. Z čeho vyrůstá duchovní ovoce křesťana? (Fp 1,9 –11) 11,00 – 11,30 přestávka na kávu 11.30 – 12.20 2. Jak se liší duchovní ovoce v životě křesťana

v teologických systémech TS, DT a TNS? (Ř 7,4)

12.20 – 13.00 Lehký oběd

13.00 – 13.50 3. Je Desatero přikázání pro dnešní dobu? (2K 3) 13.50 – 14.20 přestávka na kávu 14.20 – 15.10 4. Jak je věřící veden Duchem, aby plnil Boží vůli? (Ř 8,14; Ga 5,18)

15.10 – 15.30 Zakončení

Přihlásit se můžete e-mailem na zapasodusi@gmail.com nebo na tel. čísle: 602 467 273 (Jan Suchý).

Pokud nám dáte vědět o vaší plánované účasti, pomůže nám to při přípravě setkání. Těšíme se.

Ovoce Božího Ducha však je láska, radost, pokoj, trpělivost, laskavost, dobrota, věrnost, tichost a sebeovládání. Proti tomu se zákon neobrací. (Ga 5,22–23)

ČÍSLO 164 | 47

DAR NADE Dej mi zaslechnout silný nápor obrovské

radosti

VŠECHNY DARY a slyšení, víry, chvály, uctívání.

Mé svědomí je obmyté v oceánech spočinutí,

můj zrak pozvednut ke smířenému Otci.

Postav mě vedle dobytčete, osla, velblouda,

Zdroji veškerého dobra, kozla, co ti mohu poskytnout za dar nade všech- abych spolu s nimi mohl hledět na vykupite-

ny dary? lovu tvář, Tvůj vlastní drahý Syn, zplozený, nestvořený, a v něm abych se mohl považovat za osvo-

můj vykupitel, zmocněnec, jistota, zástupce, bozeného od hříchu. jeho s ničím nesrovnatelné sebe-vyprázdnění, Dovol, abych si spolu se Simeonem vložil do

nekonečnost jeho lásky je nad chápání srdce. srdce nově narozené dítě, V něm je div divoucí: obejmul jej nesmrtelnou vírou, sestoupil dolů, aby mě vynesl nahoru, jásajíc, že on je můj a já jeho. narodil se jako já, abych mohl být jako on. V něm jsi mi dal tak mnoho, že mi nebe ne-

V něm je láska: může dát víc. když nejsem schopen vynést se k němu,

přiblíží se ke mně na křídlech milosti, Přeložila Iva Suchá, z „Údolí vidění“

aby mě vynesl k sobě. (sbírka modliteb puritánů)

V něm je síla:

když byly božství a lidskost nekonečně

odděleny, E. Hulse:

se stvořeným. spojil je nezrušitelným spojením, nestvořený Kdo jsou puritáni? V něm je moudrost: ...a co učí když jsem byl zničený, bez vůle navrátit se

k němu

a bez potřebné znalosti, abych nalezl cestu

k uzdravení,

přišel on, vtělený Bůh, spasit mě až do

krajnosti,

jako člověk, aby zemřel mou smrtí,

aby místo mě prolil svou krev uspokojující

Boží hněv,

aby pro mě získal dokonalou spravedlnost. Nechte se povzbudit životy puritánů Pane Bože, vezmi mě v duchu k bdělým známých vytrvalou věrností Kristu. pastýřům PoutnikovaCetba.cz a obohať mou mysl.

Ospravedlnění

a znovuzrození

Vazba: Měkká

Rozměry: A5

Počet stran: 168 stran

Tištěná kniha 240 Kč

e-kniha 120 Kč

Co má Bible na mysli, když říká, že křesťané „zemřeli hříchu“? Jak je možné, že spravedlivý Bůh „ospravedlňuje bezbožné“, aniž by se sám stal „nespravedlivým“? Co je to znovuzrození? Co je osprave-dlnění? Proč všichni lidé zoufale potřebují ospravedlnění? Jestliže jsem zemřel hříchu, proč jsem jím stále postižen? Jsem jako křesťan „nový člověk“, nebo „starý člověk“ - nebo obojí? Co má Bible na mysli, když říká, že křesťané

„zemřeli zákonu“? Jsou křesťané stále otroky hříchu?

W W W. P O U T N I K O V A C E T B A . C Z

Table of Contents

Úv

Soli Deo Gloria je vyvr

W W W. P O U T N I K O V A C E T B A . C Z